heippa.
te kaikki joilla on itkuinen vauva.
haluaisitteko tulla jakamaan ajatuksia, vaikkapa tähän aloittamaani ketjuun?
minulla on todella vaativa ja itkuinen vauva, kohta kaksi kuukautta on mennyt itkien päivät ja yöt.
tuskaisaahan tämä on eikö vain, te kaikki tiedätte sen jotka olette samaa kokeneet..
olis niin ihanaa jos voisimme kaikki kohtalotoverit purkaa ajatuksiamme ja saada toisiltamme tukea.
tai jos joku sattuu tietämään että onko missään jo aloitettu samankaltaista keskustelupalstaa??
kiitoksia jo etukäteen kaikille jotka viitsivät kirjoitella.
voimia!!
olisiko halukkaita??
11
2012
Vastaukset
- väsynyt täällä
kyllä tuossa olisi ideaa. Meillä 3 kk koliikki takana ja itse kaipasin joskus palstaa, mistä saada vertaistukea. Nyt tyttö 4 kk ja huuto. Väsyneitä ollana kyllä miehen kanssa vielä. Voisin jakaa omia hyväksi havaittuja keinoja rauhoitteluun yms.
- väsymasun äiti
Hei!
Vertaistuki olisi varmasti monelle tarpeen, vauvan itkeminen on raastavaa äidille joka haluaisi tehdä kaikkensa jotta vauvalla olisi hyvä olla.
Meillä vauva täyttää huomenna 3 kuukautta ja voin sanoa, että nämä 3kk ovat olleet elämäni ihaninta mutta samalla raskainta aikaa. Kovat itkut meillä alkoi n. 2 viikon ikäisenä. Ensin valvoi kaikki illat ja yöt klo: 4 asti yöllä. Kävimme vyöhyketerapiassa vauvan ollessa n. 1 1/2kk vanha ja sen jälkeen itkeskely muuttui enemmän päivä ja ilta huudoiksi. Nyt itkeskellään yhä paljon päivisin ja huutojen huippu on iltaisin jolloin meillä auttaa tanssiminen musiikin tahtiin ja vauvan riippukeinu musiikin soidessa. Nämäkään eivät aina auta, vasta kun lapsi on tarpeeksi väsynyt.
Olen itsekin aika väsynyt, mutta samalla oppinut tehokasta ajankäyttöä ja nauttimaan hetkistä jolloin saan levätä.
Suosittelen kaikille rohkeasti pyytämään apua muilta ihmisiltä jos voimat alkavat loppua. Itse olin tosi huono ottamaan apua vastaan, päätin vain pärjätä itse. Nyt olen alkanut avoimemmin pyytämään apua ja hankkimaan itselleni lepohetkiä. - uupunut68
Hei,
Neuvottomana ollaan täälläkin päässä. Meillä reilut pari viikkoa vanha poikavauva. Itkuisuutta heti syntymästä asti. Synnärillä epäiltiin infektiota kun tulehdusarvot olivat hieman koholla. Ensimmäiset kolme vrk vauvamme sai antibioottia. Sen jälkeen on ollut itkua enemmän ja vähemmän myös päivisin. Ilmaa hänellä on aina valtavasti vatsassa, vaikka kuinka röyhtäyttäisi. Vaipanvaihto on hänelle tuskaa kun kuivataan genialueita ja ollaan selällään -hän ei siedä sitä. Huutaa naama punaisena ja lujaa. Olemme antaneet hänelle vyöhyketerapiaa pari kertaa ja lisäksi kotona. Se on auttanut meitä kaikkia nukkumaan seuraavan yön ok. Korvassa ja jalkapohjissa on arkana juuri ruuansulatuksen pisteet. Rela drops-tippoja annamme hänelle antibioottikuurin takia. Lääkärit ovat todenneet lapsen muuten terveeksi. Tänään käymme hankkimassa cuplaton-tippoja apteekista, jos niistä saisimme apua. Välillä tulee avuton ja itkuinen olo kun ei voi auttaa pientä muuten kuin sylissä kanniskelemalla. Tuskaa tämä on meilläkin, ei auta kuin kestää. Itse olen ollut myös itkuinen vauva samoin mieheni aikoinaan. - tuoreessa muistissa on ne ajat
Meillä vauva alkoi itkemään 5 viikon ikäisenä ja itki päivät ja yöt läpeensä, aamuyöllä 3-6 aikaan nukkui samoin päiväunet, muuten itki, tuntui että koko ajan! Se oli hirveän raskasta, mies oli päivät töissä ja kun mies palasi kotiin lähdin ajelemaan autolla markettia ympäri, en jaksanut kuunnellä huutoa, kävin marketin kahvilassa kahvilla ja lepäsin siellä, mitään muuta paikkaa meillä ei ollut, ei sukulaisia jne.
2,5 kk iässä selvisi että lapsella on maitoallergia ja kun ruoka-aineet saatiin viimein 4 kk iässä kuntoon niin itkuisuus väheni. Imetin ja lopetin itse sitten maidon käytön niin asiat parani.
En tarkoita että lapsillanne olisi allergiaa mutta muistan tunteen kuinka väsynyt olin! Se oli kamalaa! Kuvittelin ettei minusta ole äidiksi ja että en jaksa lastani yhtään. Soitin neuvolaan usein mutta sieltä en saanut mitään apua. Yeensä vastaus oli että eihän se nyt itke... soitin pv-unien aikaan, ei tullut mieleenkään soittaa huudonaikaan. Huh, melkein tulee itku vieläkin kun tätä kirjoittaa vaikka aikaa siitä on jo yli 2 v. - väspä
Meilläkin jatkuvasti itkevä 2viikkoinen tyttö. Alkaa jo mielenterveys olla vaarassa jatkuvan itkemisen ja väsymyksen takia, vaikka vasta näin vähän aikaa onkin mennyt. Vaikea edes kuvitella millainen olo on teillä kaikilla joilla "kiukuttelua" on jatkunut pidempään. Meiän neidillä tuntuisi olevan jotain vatsavaivoja enkä tiiä millä niitä lähtisi helpottamaan.Toivottavasti ei koliikkia kuitenkaan. Olo alkaa olla jo aika toivoton ja riittämätön, kun ei tiedä mitä tehdä ja ei onnistu helpottamaan toisen oloa. Omaa oloa helpottaa pelkästään jo tieto siitä ettei ole ainoa. On tullut jo omia kykyjä äitinäkin punnittua, että josko vika löytyisikin itsestä kun ei saa lastaan rauhoittumaan.. Eli kaikki vinkit ja neuvot rauhoitteluun, vatsavaivojen hoitoon ja muutenkin vauvan olon parantamiseen liittyen ovat tervetulleita? Voimia kaikille!
- nykyään nukutaan
noista ajoista siis jo jokunen vuosi, mutta meillä lapsi huusi 4 kuukautta varsinkin iltayöstä. Mies oli töissä ja raivosi, jos ei saanut nukkua, eli aikalailla yksin kanniskelin lasta. Huuto alkoi noin viikon iässä ja muistan vielä, miten levännyt tunsin olevani erään kerran, kun olin nukkunut 4 tuntia putkeen :/ Ei auttanut mitkään ihmekonstit, mutta kun eräs neuvolalääkäri ehdotti keskushermoston kautta vaikuttavaa lääkitystä lapselle, tuntui valvominen ja kanniskelu kuitenkin paremmalta vaihtoehdolta. Vyöhyketerapiaa kokeiltiin muutaman kerran, mutta ei se muuta auttanut kuin että vauvalla tyhjeni suoli siinä tilanteessa (ei ollut kyllä ongelma muutenkaan). Jos mahdollista, hommaa joku avuksi niin että voit levätä hetken ja yritä todella levätä ja unohtaa pyykit ja tiskit yms. Itselläni se ei onnistunut, koska kaverit töissä ja isovanhemmat satojen kilometrien päässä, ja jotenkin halusin liikaakin pärjätä itse. Minä ja sisareni olemme molemmat huutaneet noin 3 kk vauvoina, eli epäilen, että jotain perinnöllistä hämminkiä meillä vatsantoiminnassa. Jos lapsesi nukkuu, yritä heti mennä itsekin nukkumaan (jos unen tarve nälkää suurempi). Itse en pystynyt jättämään huutavaa lasta esim. omaan sänkyynsä, vaan koin, että lasta helpotti (käytännössä siis helpotti minua :) sylissä pitäminen. Sinussa ei ole mitään vikaa, eikä lapsessasikaan. Yritä järjestää jonkinlainen vuorottelysysteemi lapsen isän kanssa, jollon voitte molemmat osallistua ja levätä. Nyt ei ehkä vielä lohduta, mutta tilanne tulee helpottumaan ja yöuniakin osaa sitten arvostaa entistä enemmän. Meillä tyttö alkoi rauhoittumaan pikku hiljaa, eli mitään "ihmeparantumista" ei tapahtunut. Sillä voit lohduttaa itseäsi, että lapselle tästä ei jää mitään rankkoja mielikuvia, vaikka ainakin minusta tuolloin tuntui, että miksi noin pienen pitää kärsiä kipuja ja miksi en lapsen äitinä osaa auttaa.
- väspä
nykyään nukutaan kirjoitti:
noista ajoista siis jo jokunen vuosi, mutta meillä lapsi huusi 4 kuukautta varsinkin iltayöstä. Mies oli töissä ja raivosi, jos ei saanut nukkua, eli aikalailla yksin kanniskelin lasta. Huuto alkoi noin viikon iässä ja muistan vielä, miten levännyt tunsin olevani erään kerran, kun olin nukkunut 4 tuntia putkeen :/ Ei auttanut mitkään ihmekonstit, mutta kun eräs neuvolalääkäri ehdotti keskushermoston kautta vaikuttavaa lääkitystä lapselle, tuntui valvominen ja kanniskelu kuitenkin paremmalta vaihtoehdolta. Vyöhyketerapiaa kokeiltiin muutaman kerran, mutta ei se muuta auttanut kuin että vauvalla tyhjeni suoli siinä tilanteessa (ei ollut kyllä ongelma muutenkaan). Jos mahdollista, hommaa joku avuksi niin että voit levätä hetken ja yritä todella levätä ja unohtaa pyykit ja tiskit yms. Itselläni se ei onnistunut, koska kaverit töissä ja isovanhemmat satojen kilometrien päässä, ja jotenkin halusin liikaakin pärjätä itse. Minä ja sisareni olemme molemmat huutaneet noin 3 kk vauvoina, eli epäilen, että jotain perinnöllistä hämminkiä meillä vatsantoiminnassa. Jos lapsesi nukkuu, yritä heti mennä itsekin nukkumaan (jos unen tarve nälkää suurempi). Itse en pystynyt jättämään huutavaa lasta esim. omaan sänkyynsä, vaan koin, että lasta helpotti (käytännössä siis helpotti minua :) sylissä pitäminen. Sinussa ei ole mitään vikaa, eikä lapsessasikaan. Yritä järjestää jonkinlainen vuorottelysysteemi lapsen isän kanssa, jollon voitte molemmat osallistua ja levätä. Nyt ei ehkä vielä lohduta, mutta tilanne tulee helpottumaan ja yöuniakin osaa sitten arvostaa entistä enemmän. Meillä tyttö alkoi rauhoittumaan pikku hiljaa, eli mitään "ihmeparantumista" ei tapahtunut. Sillä voit lohduttaa itseäsi, että lapselle tästä ei jää mitään rankkoja mielikuvia, vaikka ainakin minusta tuolloin tuntui, että miksi noin pienen pitää kärsiä kipuja ja miksi en lapsen äitinä osaa auttaa.
Meilläkin ongelmana se, että mies käy töissä, minkä takia öisin pitäisi onnistua mahdollisimman paljon pärjäämään yksin kuten myös päivät kun äijä on töissä. Viime yönä tosin tuli mies herätettyä, kun alkoi hermo mennä ja kädet loppumaan kesken. Aamulla kun tyttö oli vihdoin nukahtanut, tulikin nukuttua pommiin. Oma äitini osallistuu aina kun pyytää ja töiltään kerkee, mutta itselläkin joku ihme tarve pärjätä mahdollisimman paljon yksin. Voisikohan nuo vatsavaivat tosissaan olla perinnöllisiä, koska itse olin koliikkivauva? Mulla on ihan sama sen suhteen, etten pysty jättämään lasta sänkyyn huutamaan ja naapuritkin puskee päälle. On hakattu jo seiniä ja huudettu..Onhan se ymmärrettävää, että lapsen itku ei ole kivaa kuunneltavaa heillekkään, mutta ei kukaan meillä ainakaan tahallisesti lasta itketä naapureiden kiusaksi.. En edellisessä viestissä maininnut, että meidän neiti on 5vk ennenaikanen (kiitos kättärin lääkärin virhearvion), voisikohan sillä olla joku kytkös tuohon itkemiseen? Ja kenelläkään kokemuksia cuplattomasta tai relatipoista? Molemmat kokeilussa nyt.
- putte
väspä kirjoitti:
Meilläkin ongelmana se, että mies käy töissä, minkä takia öisin pitäisi onnistua mahdollisimman paljon pärjäämään yksin kuten myös päivät kun äijä on töissä. Viime yönä tosin tuli mies herätettyä, kun alkoi hermo mennä ja kädet loppumaan kesken. Aamulla kun tyttö oli vihdoin nukahtanut, tulikin nukuttua pommiin. Oma äitini osallistuu aina kun pyytää ja töiltään kerkee, mutta itselläkin joku ihme tarve pärjätä mahdollisimman paljon yksin. Voisikohan nuo vatsavaivat tosissaan olla perinnöllisiä, koska itse olin koliikkivauva? Mulla on ihan sama sen suhteen, etten pysty jättämään lasta sänkyyn huutamaan ja naapuritkin puskee päälle. On hakattu jo seiniä ja huudettu..Onhan se ymmärrettävää, että lapsen itku ei ole kivaa kuunneltavaa heillekkään, mutta ei kukaan meillä ainakaan tahallisesti lasta itketä naapureiden kiusaksi.. En edellisessä viestissä maininnut, että meidän neiti on 5vk ennenaikanen (kiitos kättärin lääkärin virhearvion), voisikohan sillä olla joku kytkös tuohon itkemiseen? Ja kenelläkään kokemuksia cuplattomasta tai relatipoista? Molemmat kokeilussa nyt.
kaikkea on meillä kokeiltu:cuplatonia,disflatyliä,kantoliinaa,hierontoja,keinuttelua etc..vauva nyt 2,5kk. ollut itkuinen noin viikon-kahden iästä. puhuin asiasta neuvolassa ja näitä ohjeita sain. noh,itku oli/on raastavaa,mutta vauvani oli myös sairas..korvatulehdus(paha,nesteet molemmissa korvissa)tätä hoidin vatsanväänteinä,kunnes tajusin,ettei jatkuva itkuisuus ole normaalia kuten neuvolassa sanottiin..koliikkia.justjoo. vauvalla korvat kunnossa,mutta itkut jatkuvat,tosin ei aivan niin pahana kuin tulehduksen aikana. paljon ilmaa vatsassa,ja disflatyylistä kait lähinnä psykologista apua äidille.oon aivan finaalissa,mutta yritän sinnitellä...kohtahan pitäs helpottaa.ei vin lohduta jutut, että meidän "pikkupekka"huusi vuoden-jutut...itkun itku.olkaa tyytyväisiä jos parisuhde edes kutakuinkin kasassa..kyllä se toinen on usein edes henkisenä tukena pahimmilla hetkillä.yritän sitkuttaa kaksin vauvan kans,kun isän kanssa ei pystytty elämään vauvaelämää..onneksi vanhemmat ja ystävät auuttavat,mutta ei se sama ole kuin toinen vanhempi..tiedätte varmasti kun vauva itkee ja itkee ja tuntuu et järki lähtee päästä.huh,olipa vuodatusta...tsemppiä teille kaikille ja koitetaan jaksaa!
- hanih28
väspä kirjoitti:
Meilläkin ongelmana se, että mies käy töissä, minkä takia öisin pitäisi onnistua mahdollisimman paljon pärjäämään yksin kuten myös päivät kun äijä on töissä. Viime yönä tosin tuli mies herätettyä, kun alkoi hermo mennä ja kädet loppumaan kesken. Aamulla kun tyttö oli vihdoin nukahtanut, tulikin nukuttua pommiin. Oma äitini osallistuu aina kun pyytää ja töiltään kerkee, mutta itselläkin joku ihme tarve pärjätä mahdollisimman paljon yksin. Voisikohan nuo vatsavaivat tosissaan olla perinnöllisiä, koska itse olin koliikkivauva? Mulla on ihan sama sen suhteen, etten pysty jättämään lasta sänkyyn huutamaan ja naapuritkin puskee päälle. On hakattu jo seiniä ja huudettu..Onhan se ymmärrettävää, että lapsen itku ei ole kivaa kuunneltavaa heillekkään, mutta ei kukaan meillä ainakaan tahallisesti lasta itketä naapureiden kiusaksi.. En edellisessä viestissä maininnut, että meidän neiti on 5vk ennenaikanen (kiitos kättärin lääkärin virhearvion), voisikohan sillä olla joku kytkös tuohon itkemiseen? Ja kenelläkään kokemuksia cuplattomasta tai relatipoista? Molemmat kokeilussa nyt.
Jos lapsella on koliikki ei suositella Rela tippoja, koska ne ovat öljy pohjaisia. Jostain syystä öljy ei sovi koliikki vauvoille vaan äsyttää mahaa. Rela tipan sijaan kannattaa kokeilla ihan maitohappobakteerii kapseleita, joista otat jauheen sisältä ja sotket pieneen maito määrään. Samoin luontaistuote kaupoista saa jotain maitohappobakteeri jauhetta, joka on tarkoitettu juuri vauvoille. Lisäksi juuri tuon öljyn takia D-tipat tulee antaa Jekovit merkkisenä koliikkivauvalle, koska muut ovat öljyliukoisia. Meillä nämä nyt eivät ole toimineet, mutta tiedän tapauksia jossa ovat. Meillä tyttö on nyt vajaa 2,5 kk ja on itkenyt kaksi vikkoisesta. Onneksi vain läpi päivän, että nukkuu kumminkin öisin kello 11-07 välillä.Itkun takia ollaan kuitenkin lähes kodin vankeja, kun ei kehtaa julkisellapaikalla lasta huudattaa. Meillä on testattu myös vyöhyketerapia ja homeopattinen lääkitys mistä ei niistäkän apua. Nyt sitten testataan maito-ja vilja-allergiaa. Raskastahan tämä on ja varmasti teillä jotka ette saa yölläkään nukkua vielä raskaampaa. Tsemppiä kaikille!
- itse kokenut hyväksi..
Silittele vauvan jalkapohjia ja hiero vatsaa navasta sivulle, molemmin puolin vuorotellen ja sen jälkeen työnnä vauvan jalat mahan päälle koukkuun. Tee niin muutaman kerran niin ilma työntyy ulos. Meilläkään ei heti auttanut, mutta muutaman päivän kun jaksoi tehdä tätä niin johan alkoi pierut pöristä. Lisäksi annamme disflatyliä 10 tippaa 3 kertaa päivässä ja röyhtäykset alkoi tulla paremmin. Annamme vauvalle myös rela tippoja joka aamu. Kylvetämme vauvaa kolmena iltana viikossa, jolloin vauva rentoutuu ja paukuttelee jo kylvyssä olessaan. Kylvyn jälkeen on otollisin hetki mahan hieronnalla. Yksi hyvä keino vauvan rauhoitteluun on myös erilaiset kanto asennot jossa vauvan maha painaa omaa kättäsi tai rintaasi vasten. Sitten on vielä kolmaskin keino rauhoittaa vaavi. Laita lapsi sänkyynsä ja aseta kätesi vauvan kasvojen päälle ja silitä sormilla, samalla voit myös laulaa, hyssytellä tai vaikka laittaa jotain rauhoittavaa musiikkia soimaan ja jos vauvasi syö tuttia niin paina vaikka peukalolla tuttia vauvan suuhun! Nämä keinot ovat auttaneet ainakin meitä! Toivottavasti näistä on edes jotain apua!
- Aapeliina
Meillä 5vk ikäinen tyttö. Aluksi huudot olivat aivan kauhita joka ilta,meni hysteerisiksi. Aloitimme heti disflatylin ja rela-tipat, kun itkuisuus alkoi olemaan jo päivälläkin mukana, samalla vaihdoimme maidon Tuttelin omneoon. Nyt huudot ovat harventuneet ja lisänä annamme tytölle chamomillaa, homeopaatin suosituksesta, ja sekin on rauhoittanut tyttöä. Pikkuhiljaa parempaan mennään! Ja tuttipulloista käytämme van sellaisia koottavia mam-pulloja,joissa tasainen virtaus. Aivan mahtavia. ei saa liikaa ilmaa suuhun imiessään!
Ketjusta on poistettu 0 sääntöjenvastaista viestiä.
Luetuimmat keskustelut
Suomi on täysin sekaisin
Jo ties monettako päivää hirveä itku ja poru jostain helvetin nilviäisistä. https://www.is.fi/taloussanomat/art-20000104504839Ensimmäisestä kohtaamisesta saakka
minulla on ollut hämmentynyt olo. Miten voit tuntua siltä, että olisin tuntenut sinut aina? Sinun kanssasi on yhtä aikaa151722Aivan täysin tahallinen teko
Ei mitään puolusteluja, eikä selittelyitä. Kuljettajalle kerrottiin asiasta siinä paikanpäällä, mutta silti hän ajoi ves941468Suomussalmi saatu vihdoin maailmankartalle!
Nyt kun Suomussalmi on vihdoin viimein saatu ennennäkemättömällä tavalla maailman tietoisuuteen niin voitaisiin järjestä531359Olet saanut minut sekoamaan
Tunteiden ristiaallokossa vellominen on ollut melkoinen kokemus. Ei kukaan ole saanut minua niin raiteiltaan kuin sinä.221326Mainehaitta metsäkonefirmalle
Hukkajoen tapahtumista liikkuu paljon huhuja. Eikö kannattaisi julkaista raakkuja tuhonneen metsäkoneyrityksen nimi, kos531218Oho! Maajussi-Kallelta pakit saanut morsioehdokas Miss Suomi -kisoissa! Tunnistaisitko hänet nyt?
Hmm, tunnistaisitko?!? Onnea missihulinoihin! Lue lisää ja katso kuvat: https://www.suomi24.fi/viihde/oho-maajussi-01075Myönnän sinulle nyt
Että olen erittäin mustasukkainen sinusta jo nyt. Ikävä on tämä tunne, kun tietämättömyyden solista nousee myrkkyä miele541000Pysytäänkö nainen
edelleen yhtä viileän tyynenä kun nähdään. Uskotko että tahtoessani saisin murettua tyyneytesi hyvin helposti.57885Olen käyttäytynyt ristiriitaisesti
eikä minusta varmaankaan ota mitään selvää. Se johtuu siitä, kun järki sanoo ei, ei, ei ja sydän sanoo kyllä, kyllä, kyl60859