oletko ollut onnettomuudessa tai yrittänyt tappaa itsesi, ja käynyt taivaassa? Kertokaa kokemuksistanne, minua kiinnostaa kovasti kaikki tälläinen!
kaikki, jotka käyneet rajan tuolla puolen!
14
2520
Vastaukset
- toiselta palstalta
Uskonnot ja uskomukset alla on rajatieto ja mitä kuoleman jälkeen palsta
- ...
joo kiitos tiedosta :) alotinkin tän keskustelun sielä...
- mikä olen
Minut todettiin aikanaan kuolleeksi sairaalassa.Sitten heräsin.Papereihin sitä ei voitu tietenkään merkitä, sanottiin vain ettei tällaista voin tapahtua ja tätä ei kerrota koskaan missään koska lääkärit ja hoitajat eivät halua leimautua hulluiksi.Se ongelma on, että pelkäävät minua yhä vieläkin koska käyn joka ainoa viikko sairaalassa hoidattamassa fyysisiä vammojani, joita jäi, esimerkiksi elimistöni limakalvot ovat kuivuneet ja sepä vasta aiheuttaakin pirunmoisia ongelmia jne.ja joudun käymään koko loppuikäni sairaalassa, mutta se siitä.
Kun kuolin, loppui minulta ensin verenkierto kaikista lihaksista, sitten meni kuulo, näkö ja lopulta aivot pimenivät.Olin ilman ruumista, siis kaikesta täysin tietoinen minäni pelkässä pimeydessä muutaman sekunnin ja pelkäsin iäksi jääväni sinne, ilman ruumista ja elintoimintoja, en nähnyt mitään enkä kuullut eikä mitään ruumiin elintoimintoja tietenkään ollut.Huusin mieleessäni että "Auta Jumala!", jonka jälkeen heti koitti valo.Päädyin suoraan Jumalan syliin, kirkkaus tuli hänestä.Jumala oli valtavan suuri, samalla kirkas ja näkymätön ja ihmisen mallinen ja sellainen, joka voi ottaa minkä ihmismuodon tahansa (miehen).Kaikille taivaassa olijoille oli ilmoitettu, että olen tulossa taivaaseen ja he kaikki olivat tulleet minua vastaan Jumalan eteen.Joka ikinen huusi ja riemuitsi ja iloitsi niinkuin me iloitsisimme jos joku edesmennyt nyt yhtäkkiä palaisikin takaisin.En suinkaan tuntenut kaikkia ja olin hyvin onnellinen, että minulla oli niin rakastava vastaanotto.Istuin Jumalan sylissä kuin pieni lapsi, joka täysin luottaa isäänsä, Jumala piti itseään täysin minun isänäni, niinkuin maallinen isänikin piti minua täällä ja minua hieman hävetti, että en ollut ikinä sitä maan päällä tajunnut, että Hän tosiaan on Isämme ihan isä-merkityksessäkin.Ajatukset täytti suunnaton onnellisuus ja minulla oli se "taivasruumis", joka on ilmava, keveä, ihana ja näkymätön maan päällä.
Taivaaseen oli tullut uusia tulijoita, heidät jaettiin ryhmiin, jostakin kumman syystä samassa ryhmässä olivat aina ne, joilla oli korkeintaan kaksi vuotta ikäeroa,naiset ja miehet samoissa ryhmissä.Ryhmät saivat oppaan, joka esitteli heille asuinsijat ja taivaan upeita ihmeitä, ryhmät olivat kuin innostuneita turistiryhmiä mutta ihastuneita huudahduksia ja ihmetyksiä täynnä.
Koska taivaassa ei ole aikaa, ehdin nähdä ja kuulla asioita vaikka olin maan päältä pois vain vähän aikaa.Kun taivasta oli kierrelty taivaan ajattomuuden mukaan ties kuinka monta päivää/kuukautta/vuotta??? saivat uudet tulokkaat hohtavan valkoiset huputtomat puvut ja kaikki uudet tulokkaat kulkivat yhdessä siellä juhlakulkueessa heitä odottaviin juhliin.
Taivaassa näytti olevan ikuinen kesä mutta kuitenkin näin kauempana lumihuippuisiakin vuoria, joten en tiedä onko siellä vuodenaikoja.
Jeesus poikkesi täysin kaikista ennakkokäsityksistäni, koska ensinnäkin hän oli täysin ruskettunut!!! Hänellä oli vanhaan juutalaiseen tapaan öljytyt hiukset, ruskeat, laineilla ja olkapäille ulottuvat, jokaikinen hiuskin oli ojennuksessa.Jeesus oli 168cm pitkä ja häpeän kun kerron, että yllätyin kovasti siitä miten ruma Jeesus oli, poikkeaa täysin maamme Jeesus-tauluista.Hoikka oli ja sirorakenteinen.Maan päällä häntä pilkattiin rumuudestaan, harmi kyllä, sai kestää ilkeää pilkantekoa ulkonäöstään.
Jeesus oli erittäin kiireinen kaiken aikaa, kävi jatkuvasti mm.hakemassa henkilökohtaisesti ihmisiä taivaaseen. Jumala oli leppoisemmassa asemassa mutta onhan ikäkin tietysti eri.
Taivaassa jos alkaa vähänkin tuntea surua, pyyhkäistään se heti pois sillä valtavalla onnentunteella, joten siellä ei ole surua eikä murhetta.
Rakkaamme siellä tietävät missä ovat mutta eivät ymmärrä kuolleensa, koska ei elävä voi pitää itseään kuolleena.He tietävät siirtyneensä paikasta toiseen ja heille kerrotaan kun joku meistä täällä olleista tulee sinne.
Isäni tunsi 60-luvulla kuolleen rovastin ja kun hän itse meni taivaaseen 2000-luvulla ihmetteli hän minulle, että kas kun eivät olleet VÄHÄÄN AIKAAN nähneet!(40 vuotta väliä).Luulen, että taivaan sekuntiin mahtuu tuhat vuotta maan päällä mutta siellä ei aikaa tunnu kuitenkaan olevan, merkitys ei ole sama kuin täällä.
Ihmiset siellä ovat kaiken aikaa hyvin onnellisia, he muistavat meidät kyllä mutta eivät samalla lailla ikävöi kun ajattelevat, että kohta mekin tulemme sinne, heidän käsityksessään parin päivän-viikon kuluttua.
Taivaassa oli vaikka mitä, monivärisiä väriä vaihtavia hedelmiä, kristallinkirkas vesi, erikoisia marjoja jne. Taivaassa saa myös lahjoja, lahja antaa jonkin kyvyn.Sain erään sellaisen ja sen antaman kyvyn ansiosta minusta tuli tunnettu koko Suomessa mutta voisinko sanoa missään, että "ai niin, ei tämä ansio minulta tule vaan Jumalalta"? En halua leimautua kuitenkaan pöpiksi.En tiedä saavatko taivaaseen jäävät näitä lahoja mutta sinäkin voit pyytää ja rukoilla jotakin kykyä itsellesi, toimii se niinkin, mutta vain, jos pyydät sen vilpittömästi toisen hyväksi, et itsesi.
Tulin takaisin kun pyysin.- .
En voi muuta sanoa, kun että oli TOSI KAUNIISTI KIRJOITETTU!
- ..uskon taivaasee
Anteeksi, että epäilen kaikkea toden pitävyyttä.
Mukavaa luettavaa...mutta en voi sille mitään,että tulee tuntuma jostain jehovain vihkosien kertomasta tai fictiosta yleensä.
Kaikkea hyvää sinulle ja toisille.
Taivashan on ihan varmasti,sitä en epäile. - Ajattelija.
Kertomuksesi oli kaunis ja lohdullinenkin , ainakin meille jotka ikävöimme omaisiamme. Olen myös itse ajatellut taivasta ihanana paikkana jonne joskus tahtoisin päästä. Heräsi kysymyksiä luettuani tarinasi. Kuolitko sairauteen vai jonkin onnettomuuden seurauksena? Miksi halusit tulla takaisin tänne kärsimyksen maahan? Kuka sinut sieltä taivaasta pois päästi? Onhan näitä samantyyppisiä kertomuksia muitakin olemassa .Itse uskon elämään kuoleman jälkeen.
- sinulle tässä
Ajattelija. kirjoitti:
Kertomuksesi oli kaunis ja lohdullinenkin , ainakin meille jotka ikävöimme omaisiamme. Olen myös itse ajatellut taivasta ihanana paikkana jonne joskus tahtoisin päästä. Heräsi kysymyksiä luettuani tarinasi. Kuolitko sairauteen vai jonkin onnettomuuden seurauksena? Miksi halusit tulla takaisin tänne kärsimyksen maahan? Kuka sinut sieltä taivaasta pois päästi? Onhan näitä samantyyppisiä kertomuksia muitakin olemassa .Itse uskon elämään kuoleman jälkeen.
Kuolin synnytyksen seurauksena. Vaikka Jumala oli valmistanut kaiken minuakin varten ja vaikka siellä oli omia edesmenneitäni oli minulla vastasyntynyt täällä, joka myöskin kuoli ja heräsi ja koska hän heräsi tänne kokosin kaikki maailman tahdonvoimani vastustamaan sitä kaiken kattavaa autuutta ja onnea ja pyysin suoraan Jumalalta kaikkien edessä että saisinko tulla takaisin hänen takiaan, en itseni. Jumala oli hieman pahoillaan tästä pyynnöstäni koska Jumalan logiikka on ihan eri kuin ihmisen, Hän näkee kaikki elävänä ja ennemmin tai myöhemmin yhdessä samassa paikassa ja kysyi enkö jäisi kuitenkin sinne kun Hän on minuakin varten kaiken sen ihanuuden valmistanut. Pyysin uudelleen ja lupasin tulla takaisin lopullisesti uudelleen. Kaikki olivat hieman pahoillaan siitä, että halusin lähteä mutta ymmärsivät syyn. Lupasin kuitenkin palata ja hetkessä kaikki olivat taas ikionnellisia.
Muistan tunteen kun veri ryöpsähti aivoihin ja sieltä muualle joten uskon, että sieluni täytyy asua jotenkin joko joka ainoassa solussani tai jollakin tapaa aivoverenkierrossa. Vaurioita jäi paljon eikä Jumala päästänyt minua maassa helpolla, vauvani oli monia vuosia eteenpäin sairas synnytyksen seurauksena kunnes kun hän oli 7-vuotias päätti Jumala että nyt riitti ja paransi hänet. Jumala ei päästä maassa ketään sellaista helpolla, joka on sieltä palannut, sitä en tiedä miksi, ehkä Hän haluaa koetella ihmistä.
Tämä on kyllä taivaaseen verrattuna ikäänkuin kylmä perunakellari.
Suruani se kyllä helpottaa, kun tiedän oikeasti mitä toisella puolella on. Jokin ihmeellinen yhteys minulle sinne jäi, ainakin unien perusteella. - ...
sinulle tässä kirjoitti:
Kuolin synnytyksen seurauksena. Vaikka Jumala oli valmistanut kaiken minuakin varten ja vaikka siellä oli omia edesmenneitäni oli minulla vastasyntynyt täällä, joka myöskin kuoli ja heräsi ja koska hän heräsi tänne kokosin kaikki maailman tahdonvoimani vastustamaan sitä kaiken kattavaa autuutta ja onnea ja pyysin suoraan Jumalalta kaikkien edessä että saisinko tulla takaisin hänen takiaan, en itseni. Jumala oli hieman pahoillaan tästä pyynnöstäni koska Jumalan logiikka on ihan eri kuin ihmisen, Hän näkee kaikki elävänä ja ennemmin tai myöhemmin yhdessä samassa paikassa ja kysyi enkö jäisi kuitenkin sinne kun Hän on minuakin varten kaiken sen ihanuuden valmistanut. Pyysin uudelleen ja lupasin tulla takaisin lopullisesti uudelleen. Kaikki olivat hieman pahoillaan siitä, että halusin lähteä mutta ymmärsivät syyn. Lupasin kuitenkin palata ja hetkessä kaikki olivat taas ikionnellisia.
Muistan tunteen kun veri ryöpsähti aivoihin ja sieltä muualle joten uskon, että sieluni täytyy asua jotenkin joko joka ainoassa solussani tai jollakin tapaa aivoverenkierrossa. Vaurioita jäi paljon eikä Jumala päästänyt minua maassa helpolla, vauvani oli monia vuosia eteenpäin sairas synnytyksen seurauksena kunnes kun hän oli 7-vuotias päätti Jumala että nyt riitti ja paransi hänet. Jumala ei päästä maassa ketään sellaista helpolla, joka on sieltä palannut, sitä en tiedä miksi, ehkä Hän haluaa koetella ihmistä.
Tämä on kyllä taivaaseen verrattuna ikäänkuin kylmä perunakellari.
Suruani se kyllä helpottaa, kun tiedän oikeasti mitä toisella puolella on. Jokin ihmeellinen yhteys minulle sinne jäi, ainakin unien perusteella.Ihanan lohduttavaa, mutta myös masentavaa... Olen vasta 15 vuotias ja tiedän, että minulla on vielä pitkä matka taivaaseen. Haluaisin päästä sinne jo... Minusta tuntuu väillä että tämä elämä ei ole minua varten...
- kirkkaus palautti
Olin auto-onnettomuudessa. Liukkaalla tiellä menetin autoni hallinnan, vauhtia oli 115 km/tunti. Ikkunoissa vilisi metsä. Muuta en voinut tehdä kuin pitää kiinni ratista ja painaa pää niskatukeen.
Seuraava havaintoni, olin kirkkaudessa käsittämätöntä valoa oli kaikkialla, missään ei ollut aurinkoa. Valo oli kuin kristallin kimallusta, valo ohjasi minut valaistuun sanoin kuvaamattoman kirkkaaseen putkeen. Olin uupunut, tunsin etten jaksa enää kulkea, jokin pakotti minua kävelemiään. Valossa kuljin pitkän matkan tulin jostain kaukaa, olin menossa jonnekin, en tiennyt minne, eteenpäin täytyi mennä. Lopulta tulin toiseen maailmaan jossa oli hämärää, katsoin taakseni sinne jäi putki pienenä pisteenä josta tulin. Olin saanut tajuntani takaisin. - Paklaa
Käyttäkää paklaa
- mieli muuttui
Vanha ketju on nostettu ylös arkistoista. Noin kaksi vuotta sitten tapasin venäläismiehen. Kun annoin hänelle kristillistä luettavaa niin hän kertoi kokemuksensa. Mies totesi että ennen hän piti pilkkanaan uskovaisia ja kaikkea puhetta yliluonnollisesta ja sielun elämästä kehon ja kuoleman rajan toisella puolella kunnes hän sai itse kokea.
Mies oli ollut rajussa kolarissa, lentänyt romuttuneesta autosta ulos. Hän oli herännyt istumassa teillä jolla seisoi valohohtoinen hahmo. Hahmon toisella puolella oli kuin tunneli pimeään ja kauheaan, mutta toisella puolella oli tie valoon ja ihanaan kesäiseen rauhan ja levon maahan. Olento oli sanonut hänelle, että jos nyt lähdet, niin päädyt pimeälle puolelle.
Mies ei ollut vieläkään sillai uskossa, mutta hänen ateisminsa oli romuttunut ja hän suhtautui hyvin kunnioittavasti ja vakavasti uskovaisiin ja iankaikkisuusasioihin.- H-ä ei ole
Heko-heko osta Lego ja leiki. Taivas saattaa olla olemassa, mutta "tunneli pimeään" on liian monella täällä maan päällä. Kuten kommentistasi voi päätellä.
- JonesHenry
Tässä kolme parasra rajakokemusta, jonka olen löytänyt;
http://www.near-death.com/storm.html
http://www.near-death.com/mccormack.html
http://www.near-death.com/ritchie.html - Anonyymi
Jouluna 27. 12 1990. Menin mieheni kanssa synnyttämään. Istukka repesi, verensokeri putosi nollaan. Minut vietiin kiireellä leikkaussaliin,mennessä kysyvät hätäkastetta. Sanoin Ei kastella ei hätäillä. Kun laittoivat nukutusainetta näin Jeesuksen tulevan saliin ja antavan toimintaohjeet. Lapsi vietiin keskolan teholle. Kun heräsin, lääkäri tuli onnittelemaan,että teillä on poika. Kertovat Jeesuksen viisaista ohjeista ja olivat virkanneet kisan poja päähä. Kysyvät lapsen nimeä.sanoin Joosua, sängyn laidassa luki"katso aitoa israelilaista,jossa ei ole vilppiä" tulimme kuolemasta elämään.verensokeri oli 0.
Raili
Ketjusta on poistettu 0 sääntöjenvastaista viestiä.
Luetuimmat keskustelut
Metsäkoneen kuljettaja huuteli tutkijalle
"voisit kyllä ottaa rintaliivit pois ennen kuin tulet minulle juttelemaan, hän sanoo." https://yle.fi/a/74-20106446 On70410100Suomi on täysin sekaisin
Jo ties monettako päivää hirveä itku ja poru jostain helvetin nilviäisistä. https://www.is.fi/taloussanomat/art-20000104154422Kaikki ei vieläkään usko luontokatoon.
Suomussalmen Hukkajoella foliohattu metsäkoneen kuljettaja tuhosi tuhansia harvinaisia jokihelmisimpukoita eli raakkuja913036Sano vain suoraan, että nyt riittää
ettei kiinnosta. Sano, että lopeta! En ihmettelisi, jos olet saanut tarpeeksesi ja toivot minun ymmärtävän lopettaa. Eh432865Ohhoh! Ex-pääministeri Sanna Marinin Joni-rakas paljasti ilouutisen: "Tässä kuussa..."
Sanna Marin on ollut naimisissa Markus Räikkösen kanssa. Nyt hänen seurassaan on usein julkkishiusmuotoilija Joni Willb552674Mari Rantanen asettaa sairaan lapsen edun oman uransa edelle - (tekikö Marin samaa)
Noin toimii kunnon vastuuntuntoinen äiti, mutta siitäkin nämä mt-ongelmaiset vasemmistolaiset häntä täällä haukkuvat. "2302668- 1531855
Luokatonta toimintaa
Tyrmistyttävää toimintaa Stora Enson korjuu yrittäjältä Hukkajoella. Täyttä piittaamattomuutta laeista ja luontoarvoista731722Ensimmäisestä kohtaamisesta saakka
minulla on ollut hämmentynyt olo. Miten voit tuntua siltä, että olisin tuntenut sinut aina? Sinun kanssasi on yhtä aikaa141630Maailmankuulu homopingviini on kuollut
Minä niin toivoin että pariskunta olisi saatu kunniavieraiksi ensi kesän Prideen. 💔 "Maailmankuulu homopingviini on k61433