Tästä voi tulla pitkä teksti, mutta toivottavasti joku jaksaa lukea ja kommentoida ja antaa neuvoja. Mulla on tullut ajoittain paniikkikohtauksia ja ne on tullut lähinnä paikoissa missä valtavasti ihmisiä tai kaupassa ja julkisissa. Pysynyt kyllä pitkään poissakin. Pari viikkoa sit mulla tuli yhtenä aamuna kauhean paha olo noin tunti aamupalan jälkeen. Vapisutti, oksetti, maha oli sekasin, järkyttävä närästys... Meni ohi, mutta pelko jäi ja aloin pelkäämään syömistä ja sitä, että jos se tulee takas. No siitähän se sitten alko, että täs nyt on pari viikkoa ollu ihan kauheita kohtauksia ja olotiloja pitkin päivää, välillä tietenki parempikin olla.
On kauheaa vapinaa, palelee, kurkkua kuivaa ja vesi ei auta, välillä tuntuu, että vasen poski on puutunut, jalat on jatkuvasti ihan kylmät, pelottaa, ahdistaa, ruokahalu on mennyt, tykytystä, kauhea väsymys ja vaikka mitä. Yhtenä päivänä iski kauhea itkukohtaus ihan yhtäkkiä ja tuli sellanen pelon tunne, että sekooko ja mitä tää on. Ei meinaa uskaltaa käydä enää nukkumaan kun uutena on tuo, että ahdistus alkaa heti aamusta, sellanen oksettava olo ja ruoka etoo lähinnä. Oon kyl yrittäny syödä väkisin vaik hedelmän ni oon huomannu, että vähä auttaa, oon lähteny lenkille ja olo on parantunut. Raskaana en ole vaikka oireet voi ollakkin samanlaisia osittain varsinkin kun on aamuisin tuota oloa.
Oon niin väsynyt ja kyllästynyt näihin oloihin mitä on joka päivä ja tosi huonoo aikaa kaikenlisäks alko koska mul on alkuviikosta pitkän matkan muutto ja en oo meinannu jaksaa pakata ees tavaroita paitsi tänää ilmeisesti lääkkeen ansiosta. Viikon päästä alkaa opiskelut. Nyt huolettaa miten selviän kaikesta ja pystynkö aloittamaan opiskeluja koska oireet on tosi rajuja ku ne iskee ja mietin jos opiskeluista ei tuu mitää. Tää on aika iso elämänmuutos mikä on tulossa, mutta tosi mieleinen ja oon haaveillu tästä kauan ja odotan tätä innolla.
Kävin lääkärissä viime viikolla koska oli niin kauhea ahdistus. Lääkäri kyseli kaikkea ja hän sit oli sitä mieltä, että tää kuulostas hyvin vahvasti ahdistukselta ja kysy onko jotain tapahtunu mikä sen ois voinu saada aikaan, mutta ku en itsekkää tiedä, oireet alko vaan ihan yllättäin vaikka kaikki on hyvin. Mittaukset otettii vähä koholla, mutta ei kuulemma mitenkä paljo ja sano, että johtuu varmaa nyt pelkotilasta, oli siis pelkotila ja lääkärissäki. Verenkuva otettii ja sano, että varmuuden vuoks hyvä ottaa kilpirauhas arvot. No tulokset oli ihan ok eli missää ei mitää vikaa. Kilpirauhas arvot hyvin vähä koholla, mut ei kuulemma huolestuttavasti. Suositteli käymää tarkistaa ne parin kuukauden päästä. Pelkotilat ja ahdistuski kuulemma voi vaikuttaa siihe, että arvot näyttää enemmän.
Lääkäri määräs sit sellasta lääkettä ku opamox 15 mg. Tarvittaessa kolme kertaa päivässä. Suositteli myös, että jos ei ala parin viikon päästä olee parempi ni hakisin vaikka terapeutilta apua, psykoterapiaa tai jotai. Lääkäri epäili, että tää suuri elämänmuutos mikä tulos olis saanu tän aikaan. Muutto ja opiskeluiden alotus. Ei ne kyl mua pelota, ehkä pieni jännitys, mutta positiivisessa mielessä. Oon alkanu kuitenki pelkää nyt, että mul on joku vakava sairaus ku oireet on nin rajuja silloi ku ne iskee. Oli muuten yksityinen mis kävin, nyt oon yrittäny päästä julkiselle, mut eivät koe tarpeelliseks tutkia enempää. Kaikki vaa sanoo, että hyvin vahvasti vaikuttaa nyt siltä, että on ahdistusta. Mun on jotenki vaikea hyväksyä sitä koska oireet on mitä on ja mul ei pitäs olla mitää syytä ahdistua mistää. Onko ahdistuksessa oireet sitten näin rajuja?
Elämänmuutoksia on ollu isompia muitaki tässä, mutta ne on vaa ollu hyviä. Lääkkeitä välttelen viimesee asti, tiedän, että noista lääkkeistä voi olla apua, mut silti. Kokeilen koko ajan vaa muita keinoja ensin kaikki mahdolliset mitkä vois ees lievittää ennen ku otan lääkkeen. Jooga, meditaatio, tipp-menetelmä, tapping, ulkoilu, akupainanta, syvähengitys... Oon saanu noista nopeasti apua pahimpaan ahdistukseen ja oireet on aikalailla hävinny kokonaa kunnes tulee sit takas. Joskus voi pysyä poissa melkei koko päivän ja välil ei pysy kauaaka poissa. Tämmönen vie tosi paljon energiaa ja voimia päivästä.
Uskaltauduin sit yks yö ottaa opamox lääkkeen. Ahdistus ei just silloi ollu mitenkä paha, mutta seuraava aamu alko taas pelottaa, että se ahdistus iskee taas rajuna päälle. Lääke alko väsyttää ehkä noin tunnin päästä ja sain nukuttua. Aamulla heräsin, kädet hyvin vähän hikos, ei pahasti. Söin heti aamupalaks hedelmän koska tuntu, että oli ruokahalua. Koko päivä oli tosi hyvä, sain tehtyä asioita enkä ollu ahdistunu enkä pelokas. Ei tarvinnu ees seuraavaks yöks ottaa lääkettä. No seuraavana aamuna tutut olot taas oli riesana jonki aikaa, ja ihan kauhea väsymys, mut päivä oli aika pitkälle kuitenki hyvä ku ne sit vaa hävis. Eile otin yöllä opamoxin koska taas hirvitti jos aamul ahdistaa. No eipä taas ahdistanu pahemmin tänä aamuna.
Ahdistusta vai mitä?
27
823
Vastaukset
- Anonyymi
Jatkan vielä vähän. Lääkkeen ansiosta ilmeisesti ruokahalua on taas, toisaalta hyvä koska muuten en uskaltas varmaa syödä koht ollenkaa enää. Lääkäri on soitellu tarkistussoittoja miten jakselen ja voin ja oon tullu hyvälle mielelle ku kysellää. En mielelläni kuitenka noita lääkkeitä käyttäs. Lääkäri kuitenki kehotti jatkamaan koska sanoin, että nyt on ollu hyviä päiviä. Kaks lääkettä oon siis ottanu vaan viikon aikana. Sano, että yks auta. Eri lääkäritki uskoo, että tää on vaa ahdistusta ja johtuu ehkä siit suuresta elämänmuutoksesta mikä tulossa. Sano, että en mä niistä koukkuun jää vaikka nyt jonki aikaa käytän pahimpaan hätää ja jos niistä kerta on ollu apua. Mietin vaan, että pitääkö mun sitte ottaa se lääke joka päivä ni nku etukäteen vaik ei ahistas vai vaa silloi ku oikein ahdistaa eikä muut keinot auta? Poistuuko nää ongelmat sitte jos aikani käytän vai miten? En niit huviksee viittis käyttää enkä todellakaa haluu jäädä koukkuu enkä mitää pahoja sivuvaikutuksia.
- Anonyymi
Ei se ahdistuksen syy kyllä lääkkeellä minnekään häviä. Lääke auttaa ahdistukseen hetkellisesti. Ole tosi varovainen sen lääkkeen kanssa. Jos tulee riippuvuus niin se tuntuu ahdistuksena
- Anonyymi
Anonyymi kirjoitti:
Ei se ahdistuksen syy kyllä lääkkeellä minnekään häviä. Lääke auttaa ahdistukseen hetkellisesti. Ole tosi varovainen sen lääkkeen kanssa. Jos tulee riippuvuus niin se tuntuu ahdistuksena
Ota Opamoxia nyt ainakin jonkin aikaa säännöllisesti. Jos ahdistusoireet helpottavat, lääke auttaa. Onnea muuttoon ja opiskeluun!:-)
- Anonyymi
Kyllä siitä terapiasta voisi olla sulle apua. Kannattaa jutella lääkärin kanssa tuosta terapian mahdollisuudesta. Terapeutti varmasti osaa antaa enemmän eväitä ahdistuksen sietoon sekä keinoja rauhoittaa mieli ja keho. Saat lisäksi puhua siitä mistä tuo voisi kummuta ja opit ymmärtämään enemmän missä tilanteissa tai olosuhteissa tuo laukeaa.
Tsemppiä. Ensimmäinen askel on aina vaikein, mutta myöhemmin olet varmasti kiitollinen kun sait puhutuksi.- Anonyymi
Sun tärkein tehtävä on ottaa housut pois ja antaa mulle munaa.
- Anonyymi
Anonyymi kirjoitti:
Sun tärkein tehtävä on ottaa housut pois ja antaa mulle munaa.
Ehhehhee.
- Anonyymi
Voisitko lopettaa ihmisten kannustamisen ja antaa heille itsemurhaan neuvoja.
- Anonyymi
Paniikkihäiriö tai ahdistuneisuushäiriö voi aiheuttaa fyysisiä oireita vaikka on psyykesairauksia.
- Anonyymi
Kyseessä on voimakkaasti riippuvuutta aiheuttava lääke. Se ei ole hyvä pitkäaikaisratkaisu ongelmaasi.
Onpa tuo sitten mitä tahansa paniikki- tai ahdistusoireilua, niin se pitää hoitaa, ja myös voidaan hoitaa.
Mielen asiat ovat aika monimutkaisia. Ei niitä pysty ihan yksikantaan selittämään, tai edes tajuamaan itseään.
Ahdistus on tavallaan yleistynyttä pelkoa. Ensin on ollut joku pelko, joka on laajentunut ja muuttunut sitten epämääräiseksi vähän kaiken kattavaksi ahdistukseksi.
Tuo ei vaikuta enää sellaiselta tilalta, jonka pystyisit ratkaisemaan itse. Eli hakeudu opiskelijaterveydenhuoltoon, ja koeta päästä johonkin terapeutin pakeille.
Itse olen sairauseläkkeellä, on ollut kaiken maailman masennuksia ja ahdistuksia. Mutta oikeasti oma ahdistukseni harvoin kuitenkaan on ilman syytä noin kattava. Pystyn rauhoittua nukkumaan, saan syötyä ja liikuttua. Eri asia toki silloin, kun tapahtuu joku ulkoinen kriisi. Eli tästä perspektiivistä katsoen sinä tarvitsisit nyt apua! Opamox ei ole pitkäaikainen ratkaisu. Päin vastoin, tuossa tilassa saatat hyvinkin kehittää riippuvuuden nopeasti mihin vaan, millä saat lievitystä oireisiisi.- Anonyymi
On vaarallista levittää informaatiota, joka koskee vain osaa käyttäjistä, ikään kuin se koskisi jokaista. Monella lääkärillä on juuri tuo asenne ja siksi jäin itse aikoinaan ilman kunnollista apua. Eikä sinulla ole eläkeläisenä kunnollista kompetenssia puhua muista ratkaisuista. Ei kaikkien tavoite ole loikoilla toisten rahoilla.
Aloittajalla ei välttömättä ole minkäänlaista riskiä riippuvuuteen. - Anonyymi
Anonyymi kirjoitti:
On vaarallista levittää informaatiota, joka koskee vain osaa käyttäjistä, ikään kuin se koskisi jokaista. Monella lääkärillä on juuri tuo asenne ja siksi jäin itse aikoinaan ilman kunnollista apua. Eikä sinulla ole eläkeläisenä kunnollista kompetenssia puhua muista ratkaisuista. Ei kaikkien tavoite ole loikoilla toisten rahoilla.
Aloittajalla ei välttömättä ole minkäänlaista riskiä riippuvuuteen.Riskiä riippuvuuteen ei välttämättä ole valmiina, mutta riski riippuvuuteen kasvaa ajan myötä lääkettä käytettäessä.
- Anonyymi
Anonyymi kirjoitti:
Riskiä riippuvuuteen ei välttämättä ole valmiina, mutta riski riippuvuuteen kasvaa ajan myötä lääkettä käytettäessä.
Riski sairauden pitkittyniseen kasvaa myös ajan myötä, jos toimivaa apua ei saa ollenkaan. Kumpi onkaan pahempi riski, toipumimen vai riippuvuus?
- Anonyymi
Anonyymi kirjoitti:
Riski sairauden pitkittyniseen kasvaa myös ajan myötä, jos toimivaa apua ei saa ollenkaan. Kumpi onkaan pahempi riski, toipumimen vai riippuvuus?
Riippuu vähän siitä mistä roikkuu.
Toki lääkkeet ovat joskus hyvä apu.
Vaikka toipuisikin lääkkeiden avulla, mutta jos niihin olisi jo kehittynyt riippuvuus, niin mitä seuraavaksi.
Lääkkeitäkään ei ole tarkoitus syödä välttämättä lopun elämää, ja kun tulee lopettamisen aika, alkaa vieroitusoireet, jotka jo kehittynyt riippuvuus saa aikaiseksi.
Siinä vaiheessa toipuminenkin alkaa mahdollisesti ottaa takapakkia, eli vanha tilanne saattaa uusiutua. Riski on aina olemassa.
Kirjoitinkin, että joskus lääkkeistä on toki apua, ja hyvä niin. Asioita on kuitenkin hyvä tarkastella monelta suunnalta, miettiä tarkkaan hyödyt ja haitat. - Anonyymi
Anonyymi kirjoitti:
Riippuu vähän siitä mistä roikkuu.
Toki lääkkeet ovat joskus hyvä apu.
Vaikka toipuisikin lääkkeiden avulla, mutta jos niihin olisi jo kehittynyt riippuvuus, niin mitä seuraavaksi.
Lääkkeitäkään ei ole tarkoitus syödä välttämättä lopun elämää, ja kun tulee lopettamisen aika, alkaa vieroitusoireet, jotka jo kehittynyt riippuvuus saa aikaiseksi.
Siinä vaiheessa toipuminenkin alkaa mahdollisesti ottaa takapakkia, eli vanha tilanne saattaa uusiutua. Riski on aina olemassa.
Kirjoitinkin, että joskus lääkkeistä on toki apua, ja hyvä niin. Asioita on kuitenkin hyvä tarkastella monelta suunnalta, miettiä tarkkaan hyödyt ja haitat.Olisi, mutta ei kaikilla lääkäreillä ole aikaa tai motivaatiota siihen. Osa saa todella helposti kuten aloittaja ja osa ei saa edes kymmenen vuoden jälkeenkään.
Olen pöyristynyt esim. kokemuksista, että osalla vieroitusoireet ovat suurempia kuin itse ahdistus. Siis kuinka ihmeen pikkuiseen pelkoon he ovat alunperin saaneet lääkkeensä, jos irtautumisoireet ovat niin isoja. Siinä on harkintakyky pettänyt molemmilla, potilaalla ja lääkärillä.
Irtautumisvaihe onkin oma vaiheensa, ja huonosti jos käy, siinä tulee takapakkia. Välttämättä ei tule, jos se tehdään hetkessä, jossa lääke on oikeasti tarpeeton ja on opittu riittävästi selviytymiskeinoja ja ympäristö on oikeasti turvallinen. Elimistölläkin menee oma aikansa opetella olemaan olettamatta paniikkia normaaliolotilana. - Anonyymi
Toivottavasti sinä hakeudut junan alle.
Keran asema toimii hyvin. - Anonyymi
Anonyymi kirjoitti:
On vaarallista levittää informaatiota, joka koskee vain osaa käyttäjistä, ikään kuin se koskisi jokaista. Monella lääkärillä on juuri tuo asenne ja siksi jäin itse aikoinaan ilman kunnollista apua. Eikä sinulla ole eläkeläisenä kunnollista kompetenssia puhua muista ratkaisuista. Ei kaikkien tavoite ole loikoilla toisten rahoilla.
Aloittajalla ei välttömättä ole minkäänlaista riskiä riippuvuuteen.Anteeksi.
Lue kuitenkin lehtiämme niissä on joskus jotain tärkeää.
- Anonyymi
Eihän sitä Opamoxia tarvitse säännöllisesti syödä, jos vähempikin riittää.
Ottaa vain tarvittaessa, kun se ahdistus tulee.
Varmaankin aloittajalla on kuitenkin kyse ahdistuksesta, koska lääke auttaa oireisiin.
Toivotaan, että muutto ja opiskelun aloitus menevät hyvin, niin saattaa se ahdistuskin siitä vähentyä. - Anonyymi
Ehkä se johtuu kahvista, jos juot sitä aamulla. Olen kuullut että se voi lisätä todennäköisyyttä paniikkikohtauksille ja maha voi mennä sekaisin ja voi alkaa oksettamaan.
- Anonyymi
Minä nain ketä huvittaa. Mitäs siihen sanot.
- Anonyymi
Työnnän jonkun junan alle. Sitten olen onnellinen.
- Anonyymi
Vituttaako mennä töihin ja maksaa mun loisiminen.
Mua ainakin vituttaisi. - Anonyymi
Hyppää junan alle.
Niin ne ongelmat ratkeavat.- Anonyymi
Ainakin sinulla ratkeaisi kun malttaisit hypätä. Sitä me olemme kokoajan odottaneet.
- Anonyymi
Anonyymi kirjoitti:
Ainakin sinulla ratkeaisi kun malttaisit hypätä. Sitä me olemme kokoajan odottaneet.
Kiva kuulla.
Ehkä kohta, jos psykoosit tästä vielä pahenee.
- Anonyymi
minä olen normaali ja tämä lause sen todistaa. min olen normaali
- Anonyymi
Kannattaa hypätä junan alle.
- Anonyymi
Vastatkaa mulle.
Ketjusta on poistettu 2 sääntöjenvastaista viestiä.
Luetuimmat keskustelut
Metsäkoneen kuljettaja huuteli tutkijalle
"voisit kyllä ottaa rintaliivit pois ennen kuin tulet minulle juttelemaan, hän sanoo." https://yle.fi/a/74-20106446 On70410320Suomi on täysin sekaisin
Jo ties monettako päivää hirveä itku ja poru jostain helvetin nilviäisistä. https://www.is.fi/taloussanomat/art-20000104224594Kaikki ei vieläkään usko luontokatoon.
Suomussalmen Hukkajoella foliohattu metsäkoneen kuljettaja tuhosi tuhansia harvinaisia jokihelmisimpukoita eli raakkuja923114Sano vain suoraan, että nyt riittää
ettei kiinnosta. Sano, että lopeta! En ihmettelisi, jos olet saanut tarpeeksesi ja toivot minun ymmärtävän lopettaa. Eh432875Ohhoh! Ex-pääministeri Sanna Marinin Joni-rakas paljasti ilouutisen: "Tässä kuussa..."
Sanna Marin on ollut naimisissa Markus Räikkösen kanssa. Nyt hänen seurassaan on usein julkkishiusmuotoilija Joni Willb552714Mari Rantanen asettaa sairaan lapsen edun oman uransa edelle - (tekikö Marin samaa)
Noin toimii kunnon vastuuntuntoinen äiti, mutta siitäkin nämä mt-ongelmaiset vasemmistolaiset häntä täällä haukkuvat. "2302698- 1541899
Luokatonta toimintaa
Tyrmistyttävää toimintaa Stora Enson korjuu yrittäjältä Hukkajoella. Täyttä piittaamattomuutta laeista ja luontoarvoista731748Ensimmäisestä kohtaamisesta saakka
minulla on ollut hämmentynyt olo. Miten voit tuntua siltä, että olisin tuntenut sinut aina? Sinun kanssasi on yhtä aikaa141650Maailmankuulu homopingviini on kuollut
Minä niin toivoin että pariskunta olisi saatu kunniavieraiksi ensi kesän Prideen. 💔 "Maailmankuulu homopingviini on k61443