No niin, tää on ihka ensimmäinen novellini, joten varautukaa töppäyksiin..
"Joko sä tuut,vai pitääkö mun tehä kaikki ite?", Miika kysyi multa. Se ei näyttänyt ollenkaan vihaiselta, vaikka se koettikin olla ankaran isosen näköinen. "Joo joo, älä ny siinä rupee mulle synnyttään!", mä huusin leikkisästi, ja heitin Miikan huppuun käpyjä. Olin ollut jo neljä päivää riparilla.
Menomatka oli yhtä tuskaa. Luin kirjaa tajuamatta siitä lausettakaan. Tuijotin rivientäyteisiä sivuja näkemättä tekstiä. Vitsi mikä mäihä, päätyä nyt jonnekki korpeen jumalan selän taa, mä ajattelin. "Pistäkää se toosa kiinni!", mä karjuin porukoille, kun en jaksanut kuunnella radiosta mitään huumorihumppaa. Mua otti päähän koko riparitouhu. Mulla oli ollut huono olo koko automatkan, 500km Lappiin päin. Oli siinä pinna kireellä, kun pikkuveli jammaili Agentsien mukana, äiti koetti piristää laulamalla myös, ja isä hyräili sitä samaa saamarin huumorihumppaa koko matkan.
Ku me päästiin vihdoin Essolle nauttimaan nahistuneita matkaeväitä, mä syöksyin vessaan. Laatta lensi, ja päässä pyöri. Mä oksensin suoraan lavuaariin, ja kun mä nostin pääni katsoakseni peiliin, niin mä näin sen: Peilistä heijastui nuori mies, ehkä muutaman vuoden vanhempi, kuin itse olin. Tummat hiukset söpösti pörröllään, vihreet silmät tuijottamassa hämmästyneesti suoraan muhun päin.
"Tuota..", hän sanoi ja haroi hiuksiaan, kohta jatkaen: "..Ootkohan sä hieman väärässä paikassa?" Mitä ihmettä se nyt sönkkäs?, mä ajattelin. Olisi voinut edes tulla lähemmäs ja kysyy vaikka unelmamiehen tavoin vointiani, ja olisi voinut vaikka tarjota juomaa..tai seuraa."Kui nii?!", mä vastasin."Öh no kun...tää taitaa olla miesten vessa."
Silloin mulla jalat petti. Mähän tosiaankin saatoin olla miesten vessassa, enhän ollut ollenkaan katsonut, minne vessaan säntäsin. Koetin olla mahdollisimman herttaisen näkönen, ja vastata tyynesti jotain, mutta mun hiukset hapsotti, olin tulipunainen, ja taisin haiskahtaa oksennukselle. En sanonut jätkälle mitään, vaan säntäsin tukka putkella ovesta ulos. "Nyt mennään!", huusin muille perheen jäsenille, ja juoksin autoon.
Loppumatka meni nopeasti, ja yrjöttyäni tyylikkäästi miesten vessaan komean miespuolisen vihreiden silmien alla, olo oli jo parempi. Tai noh, miten senkin nyt sitten ottaa. Mua hävetti kamalasti ja päässä pyöri vain sen sanat: "..tää taitaa olla miesten vessa." Mä päätin lopettaa tuollaiset tyhmät ajattelut koko jätkästä. Mullahan oli aivan tarpeeksi synkisteltävää karmeasta kohtalostani Lapin luonnossa, papin takoessa päähäni kymmentä käskyä.
Kun mä pääsin vihdoin määränpäähäni, Posion Lapiosalmen eräleirikeskukseen, mulla polvissa notkahti. Luonto oli kaunein näkemäni koskaan. Vesi kimmelsi järvessä, metsää oli joka puolella ympärilläni, ja kuukkeli istahti läheiseen puuhun. Mä heitin pienen palan leipää sen lähelle, ja lintu nappasi leivänpalan nokkaansa ja lehahti läheiseen kuuseen sitä napostelemaan. Olin hurmaantunut täysin Lapin luonnosta.
Kun tavarat oli viety huoneeseen, oli aika tavata koko ripariperhe. Me kaikki istuttiin pirttiin, ja loin pikaisen silmäyksen porukkaan. Muutamat pojat näyttivät olevan hoppareilta, ihan mukavan näköisiä. Nurkassa tirskuvat tytöt näyttivät kamalan lapsellisilta, mutta ehkä he olisivatkin mukavia.
Sitten aivan varoittamatta näin ovella ne samat pörröiset tummat hiukset ja samat vihreät silmät. Vain mulle voi tapahtua näin, mietin päässäni. Tietenkin juuri se henkilö, jonka edessä olin munannut itseni, piti tulla samalle riparille, kuin mä. Toivottavasti hän on vain joku talkoolainen, tai jonkun riparilaisen veli, ja lähtisi pois. Mutta ei, jätkä istui pirtin lattialle, ja loi mua kohti suloisen, hämmästyneen katseen. Jätkä hymyili, ja nyökkäsi päällään, moikaten mulle. Mut oli myyty, hymyilin takaisin, ja nyökkäsin hänelle. Unohdin hetkeksi kaikki noloudet, ja olin iloinen, ettei hän sentään nauranut mulle.
"No moi Miika!", kuului tytön ääni takaani, juuri kun olin nyökännyt jätkälle.Voi luoja,eihän se mulle ollutkaan hymyillyt, eikä nyökännyt, vaan takana olevalle kauniille tytölle.Olin jälleen kerran onnistunut munaamaan itseni jätkän silmissä. Ja viikko samalla leirillä, mä kuolen, ajattelin. Painoin pääni alas, ja vaivuin omiin ajatuksiini. Vai että Miika..
No, ensimmäinen päivä meni hyvin, en mokaillut sen enempää ja koetin vältellä Miikaa. Me riparilaiset opeteltiin Lapiosalmen sääntöjä, ja tapoja. Ryhmät oli jaettu ja epäonnekseni, ( tai onnekseni ) mut oli lastattu Miikan laivaan. Olin tutustunut ryhmäläisiini, Tiinaan ja Hennaan, niihin kikattajatyttöihin. Tytöt olivatkin tosi kivoja mulle, ja vaikka he olivatkin aika lapsellisia, niin enpä itsekkään ollut kaukana lapsuusajoistani. Kikateltiin yhdessä maailman menolle. Kun Miika koetti lähestyä mua, mä karkasin paikalta. Kyllähän mä sit olin joutunut Miikalle puhumaan, olinhan sen ryhmässä, ja kyllä se jaksoikin muistuttaa mua muutaman kerran vessavälikohtauksesta. Mä koetin nauraa asialle, vaikka mun sisälle sattui. Mä onneton olin mennyt ihastumaan Miikaan jo silloin, kun olin nähnyt sen siellä peilissä.
Miika vietti paljon aikaa sen kauniin tytön kanssa, joka oli moikannu Miikalle aiemmin. Arvasin Miikan olevan varattu, olihan hän tosi hyvän näköinen, ja saisi kenet tahansa. Enpä siis ollenkaan yllättynyt, että Miika oli valinnut ihailijoiden joukosta juuri tuon kauniin naisen alun. Harmittihan mua silti aika paljon, että Miika tuntui valinneen tytön pelkän ulkonäön perusteella, koska muuten tyttö oli oikea kana. Miika olisi ansainnut parempaa. Olisin heti ottanut tytön paikan Miikan kainalossa, mutta koska hän oli valinnut tytön melko kevein perustein, tuskin hän mua ottaisi, vaikka olisin hänelle itse aurinko.
Mä olin, tai siis olen melko tukeva. En kauheen ylipainoinen, mutta hiukan. Mä oon silti tyytyväinen itteeni tällasena, kuin oon, eikä kenelläkään pitäisi olla siihen mitään sanottavaa. Silti sydämessäni kirpaisi, kun Miika valitsi kauniin tytön.Vaikka koetin olla välinpitämätön heidän jutuistaan, silti olin hieman surullinen. Saisimpa minäkin tuollaisen mukavan pojan.
Miika oli mulle tosi mukava, ja vaikka en saanutkaan hänestä poikaystävää, niin sain hänestä kumminkin ystävän. En jaksanut välittää siitä, että olin aiemmin munannut itseni Miikan silmissä, vaan halusin elää täysillä sitä hetkeä, mitä elin, ja nauttia siitä täysillä. Me juteltiin Miikan kans kaikista asioista maan ja taivaan väliltä. Mä pystyin kertomaan sille vaikeitakin asioita ystäväni auto-onnettomuudesta, ja siitä, ettei mulla ollut leirilläkään kavereita.
Ja nyt, on siis kulunut jo neljä päivää siitä, kun saavuin tänne. Miika pyysi mua sytyttämään saunaa kanssaan. "Hei, ota koppi!", Miikan ääni kuului, kun hän hyppäsi mua kohti suurelta kiveltä. "Hullu!", mä kirkaisin. Se hullu meinas tosiaan hypätä mun syliin. Mä nauroin, ja Miika nauro mun kans. Yhtäkkiä se meni totiseksi ja sanoi: "Tuu, mennään tonne. Mulla on sulle asiaa." Se vei mut poikien saunan portaille, ja painoi mut olkapäistä istumaan alas. "Mitä sä nyt?", mä kysyin hämmentyneenä. "Mulla on sulle asiaa, enkä enää jaksa pitää sitä mun sisälläni, haluun et sä saat tietää tän." Miika veti syvään henkeä, ja alkoi puhua. "Silloin siellä Essolla..niin siis siellä vessassa. Kun mä näin sut, sussa oli jotain erikoista. Mulla tais napsahtaa jotain päässä, enkä saanut sanaa suustani. Ja kun mä...mä ihastun suhun heti, niin en saanut mitään sanottua, paitsi et oot miesten vessassa." Mä punastuin korviani myöten, ja sanoin: "Miika älä..", mut se vaan jatko: "Älä keskeytä, mä haluun saada tän nyt selväksi. Kun sä sit yhtäkkiä ryntäsit ovesta ulos, en kerennyt kysyy sun nimee enkä mitään, vaikka halusinki. Mä niin halusin tietää, kuka olit."
"Ja kyllä mä sulle nyökkäsin siellä pirtissä. Se mun serkku vaan sit huusi mulle jotain. Milla..mä..mä oikeesti välitän susta. Et arvaakkaan, kuinka paljon. Mutta kyllä mä sen sulle näytän, kuinka paljon sua rakastan." Miika veti henkeä, ja painoi päänsä alas. Serkku?mä ajattelin. Niimpä tietenki. Mä huokasin, ja halasin Miikaa. Kuukkeli istahti meidän viereen, ja näytti kuin sekin olisi ollut onnellinen, meidän kanssa. Mä katsoin järvelle, ja kun auringon viimeiset säteet värjäs taivaanrannan punaiseksi, mä suutelin Miikaa. Se oli mun ensi suudelmani.. Miika oli niin lämmin, et musta tuntu, kuin olisin ollut kaikelta pahalta suojassa just siellä, Miikan sydämessä.
Eli, oisin kiitollinen jos te antaisitte jonkinsortin kehittävää palautetta. Risut ja ruusut on tervetulleita, ja jos joku meni mönkään, niin kertokaa, et jos vaikka joskus innostuisin uudestaan jotain rustaamaan, niin en varmaan tekisi samoja virheitä uudelleen:)
kiitos
Miika(kokonainen novelli)
20
1190
Vastaukset
- minä
eli laitappa lisää vaa, oli todella hyvä..=0)))
- Dowa
*Dowa kiittää ja kumartaa*
kiitos=)
- wilma
mä en älynny ihan tuota alkuu, mut siinä kai muuttu niinku aika vai? Ku ne olikin yhtäkkiä vasta menossa sinne. Muuten tarina oli vallan mainio. Minä tykkäsin.
- Dowa
joo,siis siinä tosiaan vaihtuu se aika..
kiitos kiitos=)
- Aleksi13
Ihan mielenkiintosesti ja selkeesti kirjotettu ja helvetin hyvä ensimmäiseks novelliks. Tollanen puhekielen käyttö tekstissä on ihan ookoo, mut jotain pieniä kirjotusvirheitä huomasin, kuten "saisimpa" -> "saisinpa", "niimpä" -> "niinpä", "ensi suudelma" -> "ensisuudelma", "herttasen näköinen" kirjottaisin kans yhteen, kuten myös "hyvän näköinen". Tää on vähä pilkunnussimista, mut kannattaa noita pikkuvirheitäkin koittaa karsia.
Palautetta tää sit vaan on eikä haukkuja, kun tuntuu aina niin pahalta rupee "arvostelemaan" toisten töitä. Kuitenkin, tuossa novellin loppuosassa tuntuu jotenkin falskilta se kuinka yhtäkkisesti Miika alkaa puhumaan tunteistaan ja rakkaudesta Millalle "Mutta kyllä mä sen sulle näytän, kuinka paljon sua rakastan". Jotenkin juuri tuo lause erottui kokonaisuudesta, ja sitä alkaa ajattelemaan että hei, puhuisko Miika tosiaan tolleen? En sitten tiedä oliko tuo fiktiota vai faktaa, mutta tarinassa em. lainaus vähän sotii novellin rakentamaa henkilökuvaa vastaan. Noniin, siinäpä sitä mielipidettäni kerrakseen olikin.- Angie
Hyvää palautetta Aleksilta. Mua jäi kans häiritsemään se, ettei teksti ollu kauheen "kaunista".
Ja kappalejako olis tarpeen. Siis kielenhuoltoon kannattais kiinnittää huomiota.
Ajatuksena ja sisältönä loistotarina!
- angel
tosi hyvä juttu!!!!oikeesti!!! tosi sujuvasti eteni eikä ollu ees LIIAN pitkä!!! kirjottele ihmees useemminki!!! =)
- Dowa
joo,vois tosiaanki joskus kirjottaa jotai..ei kyl ihan lähiaikoina, ku on koulukiireitä kamalasti!mutta kiitos kiitos, ku jaksoit kommentoida=)
*kiittää ja kumartaa*
- Maria
Tosi hieno novelli ihan oikeasti!
Mä oon itekkin kirjotellut tarinoita jo muutaman vuoden, mut enimmäkseen ne ovat sellaisia fantasia ja slas stooreja...
Pari kirjaakin mulla on työn alla.
Siis toi oli sun eka? Wow, mulla ei tullu eka noi selvää textii!
Kaunis, mut se Miika, ku se alko puhuun tunteistaan tollee. Puhuuko sellane 15-18- vuotias jätkä tollee...
Mahtava, ensimmäiseksi ja muutenkin. Ois kiva lukee lisää sun juttujas!
*onnittelee mahtavasta textistä*- Dowa
kiitti, ku kommentoit=)joo,siis eka novellini..no tuota tästä Miikan puhumisesta oli aikasemminki puhetta,ja nää sanat, mitä Miika sano, on mulle sanonu yks jätkä..suunnilleen niin kuin novellissakin oli.[jätkä oli 16wee]että se tais sit olla aika ainutlaauinen jäbä,ku tollee jutteli?no,jos kerkeen,niin tietty kirjotan lisää..ja jos lukijoita on.*Dowa niiaa, ja sanoo KiiTOS*=D
- ~stoorigirlangel~
Dowa kirjoitti:
kiitti, ku kommentoit=)joo,siis eka novellini..no tuota tästä Miikan puhumisesta oli aikasemminki puhetta,ja nää sanat, mitä Miika sano, on mulle sanonu yks jätkä..suunnilleen niin kuin novellissakin oli.[jätkä oli 16wee]että se tais sit olla aika ainutlaauinen jäbä,ku tollee jutteli?no,jos kerkeen,niin tietty kirjotan lisää..ja jos lukijoita on.*Dowa niiaa, ja sanoo KiiTOS*=D
tosi muksa tarina!ei liian pitkä eikä liian lyhyt!JEES!!! =D
muutes Maria...ootko kuopiosta?kato kun tunnen yhen marian jolla on muutama kirja...lastenkirjojahan ne,mutta kyllä se voisi olla....
- ninski
toooosi mahtava novelli! mä oon oikeesti tosi ylpee susta ku oot skriivannu näin siiden novellin=) oli kiva lukea toi, kyllä sulla kuule on lahjoja.
t.juunou- yx vaan
Oli ihan hyvä juttu, mut kiinnitin huomiota tekstin kieleen. Jos meinaat kirjotaa enemmänkin niin kannattaa kiinnittää huomiota liialliseen mä-sä-me sanojen käyttöön. Kannattaa korvata ne passiivilla esim. me saavuttiin muotoon saavuimme, mä sanoin pelkästään sanoin jne...
Muuten teksti oli helppolukuista ja sujuvaa. =) - Dowa
voi toivottavasti en nyt erehdy henkilöstä...Nina info-iillä?!
- Ellu
Tuttu paikka.=)
- Dowa
mulle myös=)joka vuosi kaheksan vuoden ajan oon ollu sielä leirillä=)ihana paikka!!!ja jos mahollista,niin ens kesänä taas!=)
- Shygirl
toi oli tosi hyvä...mä en oo ees ennen käyny tääl novelli systeemeis lukees näit...ja luin tän ekaks koska tä oli kokonainen....=) ja ei sill oo mun miälest välii et onks sanat oikeen kirjotettu tai jotai tollast vaan se ite tarina...se oli siis tosi hyvä (niinku sanoin jo aikasemminki...)
ja ku mä en ite osaa yhtää kirjottaa mitää tarinoi tai novellei...ym....
lisää tollasii vaa....ja mieluiten kokonaisii koska jatkojutut on vähä outoi ku se kirjotustyyli vaihtuu jotenki...tai sillee...=9 tsemppii....
ja sori jos mull on täs jotai kirjotusvirheit koska en nyt yleens kiinnitä niihi nii paljoo huomioo....=)- Dowa
kiitos palautteesta=)[toihan kuulostaa niinku jostain tiikeri-ohjelmasta..]no jaa,mä en halua olla mikään pilkunnuss...öh tarkka näistä kirjotusvirheistä,joten sori vaan niille jotka on tarkkkkkkoja=)mut kiitti,ehkä kirjotan joskus uudestaanki=)
- someone:)
....aivan mahtava novelli ensimmäiseks sellaseks!!! Lisää tommosia c",)!! *häkeltynyt*
- voi että
Aivan tuli tippa linssiin kun luin... Toi oli jotenkin niin mulle osotettu ja tosi ihanasti kerrottu. Tykkäsin
Ketjusta on poistettu 0 sääntöjenvastaista viestiä.
Luetuimmat keskustelut
Halkokarilla ammuttu
Halkokarin uimarannan metsissä/tiellä poliiseja juoksenteli n.13.30.Onko pahvihousut setvimässä sukuriitoja?374132Yle aamu taas huolissaan laittomasti maassa olevien terveydenhuollosta
Yle se jaksaa aina nostaa tämän asian esille, vaikka ei pitäisi. Laittomasti maassa olevat pitää säilöä ja karkoittaa, e2402591Mitä tehdä kun eräs henkilö seuraa puhelintani
Ja informoi asioitani ulkopuolisille ja ei kyse ei ole viranomaisista vaan sairaasta yksilöstä joka ei jätä rauhaan vaan2482484- 2031924
Tuli yhtäkkiä kova ikävä sinua, J
Olisitpa täällä, niin voisin halata ja suukottaa sinua juuri nyt... Vaikka tilanne on mikä se on, enkä voi tätä oikeass1041806Täytyy tunnustaa
että olet kauneinta mitä olen nähnyt. Käteni tärisevät vieläkin. Olen tosiaan ihastunut. Tästäkin vaikenen.1171547Jengi haluaa että
Lähden täältä pois. Syystä että? Antaa tulla syitä nyt.... Huomenta sitten viimeisen kerran. 💔🐺🖤1981326Leskenpoltto, kastijärjestelmä ja muut asiat, joiden alkuperää ei tiedetä
Leskenpoltto, kastijärjestelmä ja muut asiat, joita käytetään koko itää vastaan tietämättä niiden alkuperää. Aina kun o3461231- 951118
- 1991056