Varoitan heti alkuun, että teksti on pitkä - niin on sairashistorianikin. Kiitos kuitenkin, jos jaksatte lukea loppuun asti.
Olen ollut kuntoutustuella nyt n. 13 vuotta - ensin vuoden jaksoissa, nyt viimeisimmät pari kertaa kahden vuoden jaksoissa. Olen kuntoutustuella mielenterveyssyistä, diagnooseina sosiaalisten tilanteiden pelko, vaikea paniikkihäiriö ja määrittämätön persoonallisuushäiriö. Lisäksi minulla on yleisen ahdistuneisuushäiriön oireita ja masennusta olosuhteista riippuen keskivaikeasta vaikeaan - masennusdiagnoosia ei ole, vaikka toistuvasti saan masennustesteissä melkein täydet pisteet. Olen vahingoittanut itseäni, mutta en ole yrittänyt itsemurhaa - välillä on aikoja, jolloin olisin mieluummin kyllä kuollut...
Sairauteni aikana olen kehittänyt itselleni vaikean ylipainon (siis todella vaikean), mutta syömishäiriöitteni ja mielenterveysongelmieni takia en sovellu lihavuusleikkaukseen, enkä kyllä oikeastaan haluaisikaan, pelkään, että sekoaisin lopullisesti. Välillä olen yrittänyt laihduttaa, mutta psyykkinen vointini on näinä ajanjaksoina aina huonontunut siinä määrin, että mielenterveyshuollossa on todettu, että ensin kannattaisi hoitaa pää kuntoon, ja sitten vasta keskittyä painonpudotukseen.
Kun sairastuin, olin yliopistossa, gradua vaille valmis, mutta opintoni keskeytyivät, ja se tutkinto jäi saamatta. Olen suorittanut toisen asteen tutkinnon kuntoutustuen turvin, ja lähinnä järjissäni pysyäkseni, olen valmistumisen jälkeen tehnyt pienimuotoisesti alan töitä toiminimen turvin - firma tuottaa tappiota, välillä intoa on tehdä töitä, sitten taas menee kuukausia, etten pysty enkä jaksa mitään. Kotiani en jaksa hoitaa kuin minimin jos sitäkään, nytkin on pyykit ja tiskit rästissä siivouksen lisäksi. Pitkiä aikoja olen asunut vanhempieni luona, kun en ole pystynyt yksin asumaan ahdistuksen ym. takia. En jaksa huolehtia fyysisestä kunnostani, olen jokseenkin tuhonnut itseni näiden vuosien aikana. Ystäviä minulla ei varsinaisesti ole, paitsi netin välityksellä. Jos erehdyn olemaan yhteydessä kavereihin, ahdistun jossain vaiheessa niin, että peräännyn ja piiloudun kotiini taas pitkiksi ajoiksi. Minkäänlaista parisuhdetta saati lapsia minulla ei ole, ja tuskin koskaan tuleekaan olemaan.
Olen käynyt psykoterapiassa kolme vuotta sairauteni alkuaikoina. Olen ollut erilaisissa ryhmäterapioissa, fysioterapiassa, kuvataideterapiassa... Hoitosuhde mielenterveystoimistoon on säännöllinen. Olen kokeillut tarjottuja lääkkeitä, joista suurin osa on ollut sopimattomia. SSRI-lääkitys on ollut koko ajan, nyt jo useamman vuoden myös nukahtamislääke, rauhoittavia ja särkylääke. Viime aikoina olen alkanut reagoida fyysisesti - joko olen oikeasti fyysisesti sairas, tai kaikki on päässä - en tiedä kumpi. Olen jonossa astmatesteihin. Minulla on päivittäin erilaisia kipuja, suurin osa varmaan ylipainosta johtuvia, osa ehkä ei. Tänä keväänä ja kesänä ovat sormeni alkaneet puutua, mikä vaikeuttaa niitä vähiä töitä, mitä olen pystynyt tekemään. Henkisesti olen ihan rikki - olen väsynyt riippumatta siitä, kuinka paljon nukun, ahdistun pienimmistäkin painetilanteista, alan itkeä herkästi...
Minulla on kuntoutustukipäätös voimassa tällä hetkellä vuoden loppuun, minkä jälkeen pitäisi taas tehdä jotain. Lääkärini vaihtui tänä vuonna, ja pelkään jo valmiiksi uutta hakuprosessia. En ole enää pitkään aikaan uskonut, että minusta olisi täysipäiväiseksi työntekijäksi, ja haluaisin pysyvälle eläkkeelle, jotta pääsisin näistä jatkuvista jatkohakemuksista ja niihin liittyvästä ahdistuksesta. En kuitenkaan ole tätä ajatusta tuonut esiin, olen yrittänyt olla hoitomyönteinen ja uskoa, että tästä voisi vielä tulla jotain, mutta en enää jaksa. Kuntoutustuen takia en uskalla suunnitella elämääni vuotta tai kahta pidemmälle, aina on pelko, että seuraava hakemus hylätään, ja mitä sitten?
Olen 37-vuotias. Minulla ei ole koskaan ollut vakituista työpaikkaa, työkokemukseni rajoittuu opiskeluaikojen pariin kesätyöhön ja työharjoitteluun. Kuntoutustukeni on peruseläkkeen suuruinen. Onko minulla mitään mahdollisuutta päästä pysyvälle työkyvyttömyyseläkkeelle?
Kuntoutustuelta pysyvälle eläkkeelle?
6
289
Vastaukset
- sdgsaasfafasfafaf
Kyllä 13 vuoden jälkeen on erittäin hyvät mahdollisuudet päästä pysyvästi eläkkeelle. Ei muuta kuin B-todistuksessa ruksia toiseen paikkaan ja kahden vuoden sijaan ensi kerralla voi tulla pysyvä päätös, jos ei tule, niin ei sekään maailmaa kaada. Kahden vuoden päästä taas uusi yritys.
Koita hoitaa itseäsi vähitellen parempaan kuntoon, kun ikää tulee enemmän niin paino tuottaa entistä suurempia ongelmia terveydelle. Kokeile vetää omega-3, D-vitamiini, magnesium ja karnosiini, jos paniikkihäiriöt ja sen sellaiset rauhoittuisivat vähän. - njjkjkjjk
Kyllä ainakin itse lähtisin noin pitkän sairashistorian myötä hakemaan seuraavalla kerralla sitä pysyvää eläkettä enkä enää määräaikaista kuntoutustukea.
Ensin pää kuntoon, sitten vasta kroppa on hyvä ohje :)
Vanhempien luota poismuuttaminen antaa lisää itsevarmuutta ja pakottaa ottamaan enemmän vastuuta omasta elämästä. - ANSSI61-
Vinkkinä, että pysyvän eläkkeen haussa voi tulla hylky.Näin kävi täällä 11 vuoden kuntoutustuen jälkeen.Puhelinrumba alkoi moneen paikkaan(useissa paikoissa on lyhyet soitto-ajat ja puhelimesta kuuluvaa pianonpimputusta voi kuunnella radiostakin). Näin asioiden selvittely sairaana,vuodepotilaana sekä rahattomana kuukausia vei miltei henkeni.
Säästä ruokarahaa ainakin.
Kelassa virkailija naurahti kun ilmoitin hylystä ja sanoi että yhteyttä TE-toimistoon. - wrreredsd
Siis mahdollisesta hylystä seuraa se että oikea paikka toimeentulon turvaamiseksi on ilmoittautuminen te-toimistoon. Siellä lääkäri todistus ja historianipun nähtyään kirjaavat "vajaakuntoiseksi työnhakijaksi" jonka jälkeen on oikeus työttömyysturvaan.
- rikkinäinen_tyttö
Kysyin Kelasta, ja sieltä sanoivat, että eläke voidaan myöntää kuntoutustukena jos ei pysyvää eläkettä myönnetä, samalla hakemuksella. Tietysti hylkäävä päätös on aina mahdollinen, olen sitä kaikki nämä 13 vuotta pelännyt, joka kerta kun uusintahakemus on laitettu kelaan. En tiedä, tuntuu niin monimutkaiselta ja vaikealta tämä eläminen.
Koska minulla on ammatillinen tutkinto, periaatteessa olen oikeutettu ilman karenssia työmarkkinatukeen, mutta ongelmana on, että minulla on tuo toiminimi - eli käytännössä olisin kai toimeentulotuen varassa, jos eläke hylättäisiin. En suoraan sanottuna tiedä, olisiko minusta siihenkään. Eikä minun eläkkeestäni kyllä jää mitään säästettäväksi, vuokran, sähkölaskujen, lääkekulujen ja muun jälkeen. Enpä tiedä, mitä tässä tekisi...- sdgagagagagag
Onhan se tietysti teoreettisesti mahdollista, että Kelassa katsotaan, että mikäs työkykyinen huijari se tämä on, kaikki tuet vaan poikki.
Mutta jos sinulle jo nykyään myönnetään 2 vuoden pätkissä tuki, niin tuskin olet mikään kiikunkaakun tapaus. Toki voit vielä hakea yhden 2v pätkän ja sen jälkeen haet pysyvää.
Jokin työkykytutkimus ja kartoitus on myös teoriassa mahdollinen, jos haet pysyvää.
Ketjusta on poistettu 0 sääntöjenvastaista viestiä.
Luetuimmat keskustelut
Suomi on täysin sekaisin
Jo ties monettako päivää hirveä itku ja poru jostain helvetin nilviäisistä. https://www.is.fi/taloussanomat/art-20000104484795Ensimmäisestä kohtaamisesta saakka
minulla on ollut hämmentynyt olo. Miten voit tuntua siltä, että olisin tuntenut sinut aina? Sinun kanssasi on yhtä aikaa151712Aivan täysin tahallinen teko
Ei mitään puolusteluja, eikä selittelyitä. Kuljettajalle kerrottiin asiasta siinä paikanpäällä, mutta silti hän ajoi ves931448Suomussalmi saatu vihdoin maailmankartalle!
Nyt kun Suomussalmi on vihdoin viimein saatu ennennäkemättömällä tavalla maailman tietoisuuteen niin voitaisiin järjestä531349Olet saanut minut sekoamaan
Tunteiden ristiaallokossa vellominen on ollut melkoinen kokemus. Ei kukaan ole saanut minua niin raiteiltaan kuin sinä.221306Mainehaitta metsäkonefirmalle
Hukkajoen tapahtumista liikkuu paljon huhuja. Eikö kannattaisi julkaista raakkuja tuhonneen metsäkoneyrityksen nimi, kos501181Oho! Maajussi-Kallelta pakit saanut morsioehdokas Miss Suomi -kisoissa! Tunnistaisitko hänet nyt?
Hmm, tunnistaisitko?!? Onnea missihulinoihin! Lue lisää ja katso kuvat: https://www.suomi24.fi/viihde/oho-maajussi-01075Myönnän sinulle nyt
Että olen erittäin mustasukkainen sinusta jo nyt. Ikävä on tämä tunne, kun tietämättömyyden solista nousee myrkkyä miele54990Pysytäänkö nainen
edelleen yhtä viileän tyynenä kun nähdään. Uskotko että tahtoessani saisin murettua tyyneytesi hyvin helposti.57875Olen käyttäytynyt ristiriitaisesti
eikä minusta varmaankaan ota mitään selvää. Se johtuu siitä, kun järki sanoo ei, ei, ei ja sydän sanoo kyllä, kyllä, kyl60839