Minulla painaa mieltä se,että itse olen lapsenhoidon homissa koko ajan.Herään yösyötöille joka ikinen päivä.En ees muista milloin saannut viimeksi nukkua 7-8 tuntia pitkään,sillein yöunet että saisi nukkua siitä asti aamuun kun mennyt nukkumaan vaikka 22:30-7-8.Mieheni käy töissä ja salilla 2-3kertaa viikossa ja elättää meidät molemmat,mutta ei ainaskaan minun mielestäni ole väärin se,että joskus mies vaikka jokin vapaa viikonloppu antaisi äidin nukkua unensa putkeen.Ei ole oikein sekään,että äidit joutuu heräämään joka ikinen yö ylös ja miehet vain kääntää kylkeään ja jatkaa uniaan.Tulee vain toteamus"että sinun pitäisi nukkua,kun lapsi nukkuu tiedän sen,mutta ite olen sellainen,että jos kerran yöunilta herään voin mennä yhden kerran takaisin nukkumaan,jos uni vielä tulee--välillä mulle ainaskin käy siten,että uni ehtii jo mennä ohitse ja menee sitten pelkäksi pyörimiseksi.Onko mulla samanlainen ongelma?
Mua välillä ärsyttää niin vietävästi,se että mies vähättelee minua,tyhmillä heitoillaan,vaikka olisikin vitsejä hänen mielestään,itse koen kommenttien sattuvan minua ja otan ne itseeni...koen itseni huonoksi äidiksi,kun mies ota tosissaan,jos sanon jotakin.Esimerkkinä vaikka sellainen,että sanoin miehelle pojan alkavan kohta vetää itkupotkuraivarit ,vastaa takaisin alentavasti,ei se sellaista nyt tee...Ja heti muutaman sekunnin päästä niin kävi.Äiti tuntee lapsensa kaikista parhainten.Muutenkin itse olen koko ajan lapsessa kiinni 24tuntia vuorokaudessa,vapaa-aikanani saan käydä suihkussa tai jotakin pientä tehdä,tulee sellainen olo,että en saa olla tuntiakaan erossa mistään.
Valitellut monesti,että tällänen on henkisesti ihan sika rankkaa,joudun heräilemään 3-5välillä ylös ja muksu ehkäpä menee nukkumaan heti tai sitten aikajanalla heräämisen jälkeen voi olla 2-4 tuntiin,siinä ajassa mulle käynnyt monesti siten,että väsymys jo ehtinyt laantua ja mennä jo ohitse.Sitten minulla sellainen tapa,että kiroilen muutamasti yöllä ääneen,kun joutuu kesken unien heräämään ylös,se minun tapani purkaa paineitani poies.Mieheni tossa tutulle tokaisi tähän tyyliin,että pitäisi se kiroilupankki asia laittaa vihdoin toteen,minusta tulee tätä tahtiin tosi rikas,kun kesken unieni herään välillä tuon kiroiluun.Voi kamala sanon minä...ei ees ole paha,jos välillä toinen purkaa huonoa oloa ja paineita muutamaan kirosanaan...
Ton jälkeen mieleni oli aikamoisen allapäin,ikävästi ainaskin minun mielestä sanottu,tuli sellainen olo,että äiti ei saisi koskaan valittaa tai saatika olla väsynyt. Pitää vain jaksaa!sitähän tekee jokainen äiti,ei voi olla luistamatta lapsenhoidosta tai alkaa laiskottelemaan.Joka ikinen päivä pakko vain jaksaa vaikka silmät ristissä ja henkisesti ihan lopussa.
En vähättele,sitä ollenkaan että ei isille olisi raskasta käydä töissä ja tulla sen jälkeen perhe-elämän pariin kotiin,mutta ei työtä ja lapsenhoitoa voi mitenkään verrata kumpi on raskaampaa työtä.Isät pääsee vain arkea pakoon menemällä töihin ja harrastuksiinsa 2-3kertaa viikossa.Äiti joutuu olemaan koko ajan kiinni lapsessaan...eikä pääse minnekkään ilman muksuaan.
Muksu vähän reilu 3:kk ikäinen ja tossa kävin pitkästä aikaan morjenstamassa kamuja..lähdin illemmalla ulos vasta,kun miehellä oli työpäivä takana. Ilta seiskan aikaan ja muksunen oli nukahtanut sinä päivänä jo yhdeksän jälkeen illalla,eli aikas iisi ilta poikien kesken jäi. Tulin kotia ja mies heräsi ekaan yösyöttöön,mutta toiseen ei elettäkään.Itse pitkästä aikaan sain vapaa-illan ja sitten jouduinkin heräämään aamuyöstä ylös hoitamaan muksua.Eikös vapaa ole vapaa,että olisin saannut nukkua kerran luvan sain lähteä viettää vapaa-aikaa.Valivali..mutta itselle on iso kynnysasia...kun ekan kerran lapsen syntymän jälkeen lähin poies kotoa.
Tuli vain sellainen olo,että en koskaan enään vietä vapaa-päivää muksusta,kun sain noin tylyä kohtelua lapsen isältä.
Väsynyt pienen 3kk vanhan pojan äiti.
10
886
Vastaukset
- 12 vuotiaan äiti ...
kuulostaa tutulta, muistan itsekin tuon ajan, meillä tosin heräilltiin vielä vuodenkin ikäisenä ja voit vain kuvitella miten väsynyt olin. Äitihän se tietty yleensä on joka herää syötöille, ei siitä mihinkään pääse. Itse yritin nukkua päivällä samaan aikaan kun lapsikin, se vähän auttoin. Eräs kaverini kertoi, että nukahti päivällä jopa lattialle kun leikitti siinä kahta taaperoansa..joten kyllä näitä väsymyskertomuksia riittää.
Minä olisin toivonut aikanaan että joku olisi ottanut edes joskus lapsen yökylään. Mulla ei sellaisia tuttuja ollut, päiväksi joskus sain, että pystyin vähän nukkumaan.
Mun kohdalla tuo kamala valvominen ja väsymys , masennus oli yksi syy että en halunnut enempää lapsia , mun lapsi alkoi nukkumaan kunnolla vasta 4 vuotiaan. nyt ne ajat on muisto vain, mutta jotekin palasi elävänä mieleen kun luin tän jutun. Mulla yöunet jäi parin vuoden ajan ehkä 5 tuntiin per yö ja sekin pätkissä.
Jaksamisia sulle ! - henkisesti väsynyt
Mulla vain tässä sellainen tilanne,että en välttämättä olisi pakko nousta yösyötöille,koska minulta loppui imetys kun muksu oli 2kk ikäinen,loppu maidon saanti,elikkäs en olisi välttämättä velvollinen yösyöttöihin koko ajan.Ymmärrän arki päivät,koska mies käy duunissa,mutta olisi se kiva tosissaan saada itsekkin mahdollisuus joku päivä nukkua yöunensa rauhassa,vaikka olisi kerran kuukaudessa.
Ja tota,miehellä harrastuksena salilla käyminen,se pääsee sinne purkamaan paineitansa.Mulla ei ole harrastusta,enkä voi tästä oikein lähteä minnekkään,olen muksussa kiinni arkipäivät ja suurimmaksi osaksi myös iltaa ja yötäkin. Ja minun tapa on purkaa paineita muutamalla kirosanalla ja mies valittaa siitä,että on herännyt muutaman kerran.Ajattelisi asiaa minun kannalta...mullla tai kellään äidillä ole tosiaankaan päivässä omaa aikaa paljolti mitään,eikä vapaa-ajaksi voi sanoa,sitä kun lapsi nukkuu..se ei ole oikeaa vapaa-aikaa,kun olet koko ajan valmiudessa.Vapaa-aika on se,kun saa olla yksin jossain ilman muksua. - ergtregf
Ei mun mielestä ole liikaa vaadittu, että saisit nukkua edes yhden kerran viikosta pitkään aamulla univelkoja pois. Pyydä miestä hoitamaan ekat yösyötöt vaikka vloppuna, jakakaa ilta/aamuvuoroja jne. Meillä on miehen kanssa vuoroaamut: minä saan nukkua la-aamuna ja mies su-aamuna pitkään. Ekan lapsen kohdalla se sitovuus yllättää, mutta se imetysaika/vauva-aika menee kuitenkin nopeasti ohi, kyllä sitä sitten ehtii harrastaa omia juttuja kun vauva kasvaa vähän, muutama kuukausi eteenpäin ja helpottaa tuo "sitovuus" . Itsellä kaksi lasta 1,5 ja 3-vuotiaat ja voitko kuvitella, vasta nyt 3 vuoden jälkeen minä saan nukkua läpi yöt!! Esikoinen heräili öisin 2-vuotiaaksi, koliikki-aika kärsittiin ja ikäkautena 5-9kk esikoinen heräili about 5-20 krt / yö muuten vaan...kuopus synty siinä välissä esikoisen ollessa 1v6kk ja kuopus rupes nukkumaan joskus 1v läpi yöt...voit varmaan kuvitella sitä väsymystä ja päivätkin täynnä työtä kahden vauvan/taaperon kanssa! Onneksi mies auttoi ja hoiti esikoista usein yöllä kun minä imetin vauvaa...en olis muuten järjissäni pysynyt! Onneksi lapset nukku 2h päikkärit samaan aikaan ja ekan vuoden nukuinkin aina lasten kanssa päikkärit :-). Kummatkin jouduttiin kasvamaan siitä "minä minä" itsekkäästä ajattelusta epäitsekkääseen ajattelutapaan ja parisuhde oli kyllä kovilla välillä. Sen yhden vauvan kanssa on kuitenkin vielä helppoa: nukut aina kun voit päivällä ja se vauvahan nukkuu vielä paljon päivällä eikä edes liiku / tee tuhojaan/ saa uhmakohtauksia :-) eikä sulla ole muita hoidettavia, jotka kiljuu samaan aikaan kun imetät vauvaa. Vauva-aikana pitää vaan hetkeksi unohtaa ne omat menot (tietytsti miehenki pitää osallistua), mutta kyllä sitä kohta jo taas pääset omiin menoihin paremmin kun vauva kasvaa! Itsekin nyt ruvennut harrastamaan urheilua 3 krt viikossa taas parin vuoden tauon jälkeen :-).
- Lilyrt
Kuulostaa niin kovin tutulta...
Meillä on nyt 2kk vanha poika joka on ollut peruskiltti lapsi. Ainoa on tosiaan se,että mies tekee 12-14h työpäiviä ja olen siis kiinni vauvassa koko ajan. Lapsi on ihana, mutta joskus haluaisin olla ihan yksikseni; nukkua,käydä kaupungilla. Poika on 1x viikossa mummolassa kun käyn kuntosalilla/uimassa tms mutta silloinkin 1,5-2h. Mummot on molemmat sanonu,että aina saa viedä hoitoon mutta tuskin joka viikko pari kertaa voin lasta viedä hoitoon kun väsyttää..
Meillä minä hoidan aina yösyötöt myös. Nyt olen saanut miehen ottamaan pojan sunnuntai-aamuisin pariksi tunniksi. Ensin se toi pojan aina makkariin kun oli syönyt ja nukahtanu uudelleen,mutta sain jopa iskostettua miehen päähän,että vauva ei nuku kun max tunnin enää siihen aikaan.
Mies tosiaan tulee myöhään illalla töistä ja jos/kun poika vetää juuri "iltaraivareitaan" niin vähättelee että eihän tuo kauaa itkenyt ja ihmettelee kun alan olla turhautunut. Ei ymmärrä että sama huutokonsertti on saattanut olla jo nelisen kertaa saman päivän aikana.
Ja tuo kiroilujuttu oli kuin mun suusta!!! Itellä on nimittäin ihan sama juttu,varsinkin jos oon justiin 15min aikasemmin laittanu pojan nukahtaneena oman sänkyynsä ja herää taas kitisemään. "Auttaako toi kiukuttelu,kiroilu ja huokailu?". Häntä kuulemma ärsyttää suunnattomasti. Välillä tekis mieli vetästä nyrkillä nenään,kun arvostelee tekemättä itse mitään.
Alusta asti ongelmina on ollut että poika ei nuku päivällä kun 1-2 krt 1h unet. Ja sitten hoetaan et nuku sillon kun vauva nukkuu. Entäs jos ei nuku? En mä kerkeä tossa tunnissa nukahtamaan tai jos kerkeenkin niin säpsähdän sitten hereille kun poika herää ja oon ihan kuuppa jumissa koko päivän :<
Yöllä on erittäin hankala kun imetän makuulla ja poika syö ja nukahtaa. Omaan sänkyyn kun siirrän niin herää yleensä heti ja pitää heijata takaisin uneen josta herää vähän väliä kuitenkin ja taas hyssytetään. Tuntuu etten tee elämässä mitään muuta,kun istu sohvalla/sängyllä hyssyttämässä tai heijaamassa.
Imetys on takkuillut alusta asti,varmaankin hätäsection takia ja korviketta menee päivän aikana.
Ennen synnytystä mä sanoin,että toivottavasti meillä ei mennä tähän "mun päivä on tuplasi raskaampi kun sun"-väittelyyn,koska ihan yhtälailla töissä on raskasta kun kotonakin.
Just tän väsymyksen ja miehen arvostelun takia meille tuskin tulee lisää lapsia... Ajatus siitä,että tässä ois vielä joku 3-4vuotias jota pitäs vahtia ja muuta saa mut ihan paniikkiin. Viime yönäkin itkin pää pojan sänkyä vasten,kun kitisi ja kähisi sängyssään,vaikka minuuttia aikasemmin oli sikeässä unessa tissi suussa. Heti kun siirsi omaan sänkyyn niin heräsi..
Tiedän myös,että vauva-aika menee nopeasti ohi ja ehkä vielä joskus kaipaan tätä mut nyt vaan turhauttaa kun pojalla on myös ollu pari päivää "En viihdy kuin sylissä"-meininki. Ei ole aikaisemmin ollut citterissä/leikkimatolla kauaa muutenkaan mutta nyt ei tarvii kun yrittää laskea pois sylistä niin alkaa kitinä.
Ja kaiken kruunaa se,että kun sitten menen mummolaan vauvan kanssa,kun on huutanut/kiukunnut koko yön niin on ihan kiltisti ja mummot ihmettelee,että eihän tämä ole itkuinen...
Ihana,kun sain vuodattaa!!!:) tuntuu jo paljon paremmalta.- Jaksamista
Hei, luepa Märta Tikkasen Yötäpäivää, kertoo osuvasti samanlaisista kokemuksista. Itsellä myös samanlaiset kokemukset, kirjan myötä oivallus, ettei pidä alistua kaikkeen. Ja kirja kirjoitettu 70-luvulla, mikään ei ole näköjään muuttunut.
- Jokota
Me sovimme mieheni kanssa, että kun lapsi syntyy, kummallakin on kerran viikossa mahdollisuus käydä tuulettumassa. Lapsi on nyt 2kk vanha. Mies käy kyllä useammin harrastamassa, mutta olen itse huomenna lauantaina menossa sienimetsään ystävän kanssa. Hänenkin mies jää kerrankin hoitamaan lasta.
Niin se vaan menee, että äiti useammin joutuu jäämään kotiin ruikuttamaan, mutta näistä asioista kannattaa puhua siellä kotona painokkaasti ja saada mies ymmärtämään, että pienillä myönnytyksillä ja molempien vanhempien hyvinvoinnin myötä lapsella on jatkossakin isä ja äiti yhtäaikaa elämässään.
Ja muistakaa tosiaan sopia mielellään pääkohdat jo ennen lasen syntymää, ettei tule yllätyksenä, jos mies olikin ajatellut jatkavansa omaa elämää esim. baarikierroksineen lapsen syntymän jälkeenkin. Mielestäni on myös kohtuullista, että isä säästää äidille vapaaehtoiseen eläkevakuutukseen äidin ollessa kotona, onhan eläkekertymä tältä ajalta hyvin vaatimaton!- EiKande
Kommentoin tähän viimeiseen vaan;
Eläkekertymä on tosiaab olematon, mutta nykymaailmassa en luottaisi enää mihinkään varsinkaan vapaaehtoisiin eläkevakuutuksiin. Mikä takaa sen että firma on pystyssä 30 vuoden kuluttua, sinne menevät säästöt.
Kun tuntuu vaikealta luottaa siihen että meidän sukupolvi saa edes pakolliset veroina maksetut eläkkeet, tai ehkä sitten kun eläkeikä on 70v.
Laittaisin ennemmin suoraan säästötilille tai sukanvarteen kuukausittain vaimon eläkerahat ;)
- äiti yksin
Voi voi. Tasan ei mene nallekarkit.
Meidän tyttö kun syntyi 8 v sitten, niin mies teki reissutöitä eli vietti kaikki viikot ja viikonloputkin töissä. Yleensä tuli kotiin sunnuntaina, saattoi hyvällä tuurilla olla yön kotona (useimmiten ei) ja lähti taas. Eipä siinä itsellä ollut vaihtoehtoja, kuin vaan herätä yöllä lasta syöttään ja hoitaa päivät myös jne jne. 24/7 olin lapsen kanssa. Ei tietoakaan mistään "tuulettumisista" itsekseen yms. Mutta enpä kyllä koskaan asiasta valittanut :). Vauva aika kestää niin vähän aikaa.
Mieheni menehtyi lapsen ollessa 4 v. Yksin olen lapseni hoitanut koko ajan ja en pois vaihtaisi. - ota omaa aikaa
Sinun pitää ottaa sitä omaa aikaa. Tietysti lapsen tahtiin joutuu pari ekaa vuotta aika lailla elämään, mutta joskus kuitenkin. Ja ilman muuta kunnon yöunet viikonloppuns. . Känny vaan posi päältä ja tarvittaessa lähdet lenkille/ kahvilaan/ leffaan tai mitä ikinä juuri SINÄ haliuatkin tehdä. Älä alistu lastenhoitaja/ siivouskoneeksi. Uuvut pian.
- että näinn
"äidit ja miehet" ei "äiti ja isä"??
Jätä veemäinen miehesi, saat ehkä paremmin apua kun asut lapsesi kanssa kahden. Sitten saat ja joudut huolehtii lapsest yksin, eikä tarvii valittaa ärsyttävästä miehestä mitään. Ehkä sitten hänkin hoitaa lasta enemmän, saat apua muiltakin tahoilta, jolloin saat omaa aikaa.
Ketjusta on poistettu 0 sääntöjenvastaista viestiä.
Luetuimmat keskustelut
Metsäkoneen kuljettaja huuteli tutkijalle
"voisit kyllä ottaa rintaliivit pois ennen kuin tulet minulle juttelemaan, hän sanoo." https://yle.fi/a/74-20106446 On70410030Suomi on täysin sekaisin
Jo ties monettako päivää hirveä itku ja poru jostain helvetin nilviäisistä. https://www.is.fi/taloussanomat/art-20000104124390Kaikki ei vieläkään usko luontokatoon.
Suomussalmen Hukkajoella foliohattu metsäkoneen kuljettaja tuhosi tuhansia harvinaisia jokihelmisimpukoita eli raakkuja903016Sano vain suoraan, että nyt riittää
ettei kiinnosta. Sano, että lopeta! En ihmettelisi, jos olet saanut tarpeeksesi ja toivot minun ymmärtävän lopettaa. Eh432855Mari Rantanen asettaa sairaan lapsen edun oman uransa edelle - (tekikö Marin samaa)
Noin toimii kunnon vastuuntuntoinen äiti, mutta siitäkin nämä mt-ongelmaiset vasemmistolaiset häntä täällä haukkuvat. "2302668Ohhoh! Ex-pääministeri Sanna Marinin Joni-rakas paljasti ilouutisen: "Tässä kuussa..."
Sanna Marin on ollut naimisissa Markus Räikkösen kanssa. Nyt hänen seurassaan on usein julkkishiusmuotoilija Joni Willb552664- 1531855
Luokatonta toimintaa
Tyrmistyttävää toimintaa Stora Enson korjuu yrittäjältä Hukkajoella. Täyttä piittaamattomuutta laeista ja luontoarvoista711710Ensimmäisestä kohtaamisesta saakka
minulla on ollut hämmentynyt olo. Miten voit tuntua siltä, että olisin tuntenut sinut aina? Sinun kanssasi on yhtä aikaa141620Maailmankuulu homopingviini on kuollut
Minä niin toivoin että pariskunta olisi saatu kunniavieraiksi ensi kesän Prideen. 💔 "Maailmankuulu homopingviini on k61423