onko todellakin niin, että nykyään on tosi vaikeeta saada ystäviä, ellet ole ns."hullu" urheilija, helsinkiläinen,yli moderni, tyylin ja muodin perässä juokseva kana, "muka" aikuinen(esität muuta kuin oikeasti olet), perheellinen, yli koulutettu älykkö...
itseä oikein ärsyttää se, että jos haen kavereita ja mainitsen olevani ylipainoinen, niin heti katkaistaan välit ja ei otetakkaan yhteyttä enää?
tai jos mainitsee, että ei ole lapsia, enkä välttämättä halua lapsiperheellisiä ystäviä, koska itseä eivät lapset kiinnosta, niin silloin varsinkaan ketään ei kiinnosta..
ja vielä jos mainitsee ettei asu helsingissä saatika ole varakas, niin ketään ei kiinnosta(joo sori jos en halua asua ylihinnoitetuissa hesan kämpissä, ei ole nimittäin varaa)
alkaa pikkuhiljaa kasvamaan ns."kyrpä otsaan" tuollaisten nirsojen ihmisten takia..ja vaikka täyttäisitkin ystäväkriteerit, niin aina löytyy joku ns. hyvä syy olla ottamatta yhteyttä..vaikka esim. että et ole vegaani, hyi syöt lihaa..et ole vittu tarpeeksi trendikäs..
ystäväkriteerit??
177
4829
Vastaukset
- onneksi kaikki
parhaimmat eivät ole tuollaisia. Minulla on paljon hyviä tuttuja jotka on luonnollisia! Kaikilla on oma luonne ja ulkonäkö, se on oikein mahtavaa ja he saavat aina iloisiksi. Kamaliakin akkoja olen tuntenut, jotka pettää luottamuksen purkaessaan omaa vihaansa tai vastaavaa. Nokan vartta pitkin katsovat ihmiset on vihoviimeisiä, jotka pitää tyyliin kaikkia yliopiston käymättömiä tyhmempinä ja heidän jutut on niin kuivia ja tylsiä että lapsikin kuolisi tylsyyteen.
Olen jotenkin vanha sielu. Totuin olemaan tiiviisti perheen kanssa enkä liehumaan kavereiden kanssa, vaikka kivaa sekin joskus on. Olen auttamaton kotihiiri.- hah, niinkö vai?
Noh: ainakaan yliopiston käyneet eivät pidä muita tyhmempinä.;) Onneksi omat amiksen käyneet ystäväni ( myös he, yliopiston käyneiden ystävieni lisäksi) ovat kaikki hekin fiksumpia, kuin nämä korkeakoulutuskateutta suoltavat anonyymit näillä Suomi24- anonyymipalstoilla....
- Kovat on luulot :D
hah, niinkö vai? kirjoitti:
Noh: ainakaan yliopiston käyneet eivät pidä muita tyhmempinä.;) Onneksi omat amiksen käyneet ystäväni ( myös he, yliopiston käyneiden ystävieni lisäksi) ovat kaikki hekin fiksumpia, kuin nämä korkeakoulutuskateutta suoltavat anonyymit näillä Suomi24- anonyymipalstoilla....
Jos todellasi kuvittelet kenenkään olevan kateellinen yhdestä hikisestä koulusta, olet todellisen herätyksen tarpeessa.. Mutta tuokin vain kertoo millaisessa haavemaailmassa akateemiset snobit elävät. Koko elämä pyörii yhden koulun ympärillä.
- hah, niinkö vai?
Kovat on luulot :D kirjoitti:
Jos todellasi kuvittelet kenenkään olevan kateellinen yhdestä hikisestä koulusta, olet todellisen herätyksen tarpeessa.. Mutta tuokin vain kertoo millaisessa haavemaailmassa akateemiset snobit elävät. Koko elämä pyörii yhden koulun ympärillä.
No eikös tuo anonyymi muka kateellinen ole, kun kerran teksti keskustelupalstalla on sitä luokkaa, että yliopiston käyneet katsoisivat muita muun koulutuksen omaavia "nokan vartta pitkin"? Valitan ja sori, mutta sellainen ilmaisutyyli on yleensä tyypillistä kateellisille ihmisille.
- Jaa...
Kovat on luulot :D kirjoitti:
Jos todellasi kuvittelet kenenkään olevan kateellinen yhdestä hikisestä koulusta, olet todellisen herätyksen tarpeessa.. Mutta tuokin vain kertoo millaisessa haavemaailmassa akateemiset snobit elävät. Koko elämä pyörii yhden koulun ympärillä.
En ole edes yliopistoa käynyt, mutta ilmaisutavasta paistaa aika kirkkaasti kateus, kun on tarve heijastaa negatiiviset asiat joka ikiseen vähänkään korkeammin koulutettuun ihmiseen.
Niin kuin korkeasti koulutetut olisivat keskenään kaikki samanlaisia mulkvisteja, ja pelkästään ala-asteen käyneet olisivat hyvinkin vivahteikkaita, oikeaa elämää arvostavia, joilla on ainut oikea tapa nähdä maailmaa. Nämä kouluttamattomat siis olisivat myös näitä oppimista arvostavia ihmisiä paljon parempia tyyppejä, ehdottomasti, piste... Huhhuh, sanon. - hd-likeme
hah, niinkö vai? kirjoitti:
Noh: ainakaan yliopiston käyneet eivät pidä muita tyhmempinä.;) Onneksi omat amiksen käyneet ystäväni ( myös he, yliopiston käyneiden ystävieni lisäksi) ovat kaikki hekin fiksumpia, kuin nämä korkeakoulutuskateutta suoltavat anonyymit näillä Suomi24- anonyymipalstoilla....
Kovin ovat vielä ohuet ja heikot sinunkin *hah,niinkö' kokemuksesi oikeasta ja elävästä elämästä.
Jo vuosikymmenien kokemuksesta voin sanoa, että juuri niiltä itseänsä täynnä olevilta 'akateemisesti' sivistetyiltä puuttuu kaikkein eniten sitä todellista 'fiksuutta', jota myös sydämen sivistykseksi sanotaan. Rikkaat 'öykkärit' ovatkin sitten jo oma lukunsa ja niitähän kyllä sitten riittä vielä enemmän.
Kyllä elämä teitä vielä opettaa muuhunkin kuin hiljaa kävelemään. Toivottavasti ainakin, ettei sitten kuolinvuoteella tarvitse itkeä turhaa elämää.
Kuten on tapana sanoa; "hankkikaa itsellenne elämä" - jaa??!!
hd-likeme kirjoitti:
Kovin ovat vielä ohuet ja heikot sinunkin *hah,niinkö' kokemuksesi oikeasta ja elävästä elämästä.
Jo vuosikymmenien kokemuksesta voin sanoa, että juuri niiltä itseänsä täynnä olevilta 'akateemisesti' sivistetyiltä puuttuu kaikkein eniten sitä todellista 'fiksuutta', jota myös sydämen sivistykseksi sanotaan. Rikkaat 'öykkärit' ovatkin sitten jo oma lukunsa ja niitähän kyllä sitten riittä vielä enemmän.
Kyllä elämä teitä vielä opettaa muuhunkin kuin hiljaa kävelemään. Toivottavasti ainakin, ettei sitten kuolinvuoteella tarvitse itkeä turhaa elämää.
Kuten on tapana sanoa; "hankkikaa itsellenne elämä"Hankalampi taival se kuule monella akateemisella on ollut, kuin kadehtijoilla. Olistiko itse valmis istumaan ensin peruskoulut ja lukiot riittävän hyvin, että pääset satojen joukosta yliopistoon, sitten istumaan siellä nenä kiinni kirjassa köyhänä vielä vähintäänkin sen kuus vuotta päälle? Pitää olla älykäs ja ahkera ja kurinalainen ponnistelija, että oppiminen kiinnostaa niin paljon, että suomalaisista yliopistoista papereita pysyy vetäsemään ja jos tämä on omahyväisyyttä, niin olkoot sitten.
Ja itse ainakin olen usein ollut siinä tilanteessa, että minulla on ollut 1 euro päivän ruokaan rahaa ja ruokaappi tyhjänä tai on pitänyt valita vaikkapa, että ostanko shampoon vaiko lauantaimakkaraa, kun vielä pitää pakolliset lääkkeet vakavaan fyysiseen sairauteen ( ei näy ulospäin) ostaa ja ulkomailla olen kunnon pitkällä reissulla käynyt lomalla viimeksi vuosia sitten (lähinnä siksi, että fyysisen sairastamisen vuoksi urasuunnitelmien toteutttaminen venynyt) ja tähän vielä lisänä älyttömät akateemisille asetettavat paineet suoriutua, eli ihan en siedä, jos joku minua yhtään tuntematon luulee omiaan ja luulee minua kermaperseeksi, kun olen ihan varma, että mun elämä on ollut sata kertaa vaikeampaa, kuin useilla muilla. Etunani on ollut kylläkin älyni ja rehellisyyteni ja nehän ne ovatkin asiat, mitkä kantavat elämässä. Muu on aika merkityksetöntä. Rahaakin ihminen tarvitsee vaan sen verran, että pärjää ja rahasta tuskin puhe, jollei siitä puute. Mä ainakin olen aina säälinyt ihmisiä, jotka ostavat itselleen statusta rahalla. Sillä ei ole mitään merkitystä, millaiset vaatteet tai autot tai talot on, jos luonnekemiat ei ystävyydessä kohtaa.
Jotenkin toivois, ettei ainakaan kakarat netin perusteella alkaisi tehdä päätelmiä siitä, että mitä seikkoja muka ihmisissä pitäisi arvostaa. Hyvä, sielullisesti hyvä ihminen, on aina sellainen jonka ystävä haluaa olla.
Netti- ihmisillä on näemmä surullinen käsitys ystävyydestäkin, idean ja käsitteen tasolla. En ehkä olisi niin sentimentaalinen kuin nyt tässä tekstissäni olen, jollen olisi masentunut, eli suonette ( jos kukaan täysijärkinen lukee) anteeksi.:/ - ....?
hah, niinkö vai? kirjoitti:
No eikös tuo anonyymi muka kateellinen ole, kun kerran teksti keskustelupalstalla on sitä luokkaa, että yliopiston käyneet katsoisivat muita muun koulutuksen omaavia "nokan vartta pitkin"? Valitan ja sori, mutta sellainen ilmaisutyyli on yleensä tyypillistä kateellisille ihmisille.
Miten tunnistat kateellisen jos et itse sellainen ole?
- ckva'<Ö
hah, niinkö vai? kirjoitti:
Noh: ainakaan yliopiston käyneet eivät pidä muita tyhmempinä.;) Onneksi omat amiksen käyneet ystäväni ( myös he, yliopiston käyneiden ystävieni lisäksi) ovat kaikki hekin fiksumpia, kuin nämä korkeakoulutuskateutta suoltavat anonyymit näillä Suomi24- anonyymipalstoilla....
Tunnen monia henkilöitä, joilla on joko yliopistotutkinto tai korkeakoulututkinto ja he ikävä kyllä eivät pidä muita minään ellei ole ko. tason koulutusta omaava henkilö. Kannattaa jättää heidät omaan arvoonsa. Tunnen myös monia, jotka ovat äärettömän mukavia kaikille. Se on kiinni ihan ko. henkilön arvomaailmasta, mitkä asiat on ko. henkilölle tärkeitä. Itse olen kiinnostunut ihmisistä, jotka ovat aitoja, rehellisiä omia persooniaan. Juoruamista toisten selän takana tai huonoa käytöstä en siedä ja olen karsinut kaikki sellaiset pois elämästäni. Ne on energiasyöppöjä. Ystävyys on vastavuoroisuutta, toisen hyväksymistä omana itsenään ilman vaateita koulutuksesta, vaatteista, ulkonäöstä, elintasosta.
Ns. hyviä tuttuja on helppo saada esim. harrastusten piiristä, mutta tosi ystävät löydetään lapsuudessa ja nuoruudessa. Vanhempana vähän haastellisempaa.. - merkkilaukku
hah, niinkö vai? kirjoitti:
No eikös tuo anonyymi muka kateellinen ole, kun kerran teksti keskustelupalstalla on sitä luokkaa, että yliopiston käyneet katsoisivat muita muun koulutuksen omaavia "nokan vartta pitkin"? Valitan ja sori, mutta sellainen ilmaisutyyli on yleensä tyypillistä kateellisille ihmisille.
No tuolla perusteella aloittaja on kateellinen myös merkkilaukun omaaville helsinkiläisille. En usko tuon olevan kateutta, vaan pikemminkin luuloja yleisistä nk. "stereotypioista". Hän voi olla epätoivoinen ja luovuttamisen partaalla, koska tarvitsisi ystäviä kipeästi. Sori, mutta ihminen on sellainen, että se ei oikein yksin pärjää.
- Merkkilaukku
jaa??!! kirjoitti:
Hankalampi taival se kuule monella akateemisella on ollut, kuin kadehtijoilla. Olistiko itse valmis istumaan ensin peruskoulut ja lukiot riittävän hyvin, että pääset satojen joukosta yliopistoon, sitten istumaan siellä nenä kiinni kirjassa köyhänä vielä vähintäänkin sen kuus vuotta päälle? Pitää olla älykäs ja ahkera ja kurinalainen ponnistelija, että oppiminen kiinnostaa niin paljon, että suomalaisista yliopistoista papereita pysyy vetäsemään ja jos tämä on omahyväisyyttä, niin olkoot sitten.
Ja itse ainakin olen usein ollut siinä tilanteessa, että minulla on ollut 1 euro päivän ruokaan rahaa ja ruokaappi tyhjänä tai on pitänyt valita vaikkapa, että ostanko shampoon vaiko lauantaimakkaraa, kun vielä pitää pakolliset lääkkeet vakavaan fyysiseen sairauteen ( ei näy ulospäin) ostaa ja ulkomailla olen kunnon pitkällä reissulla käynyt lomalla viimeksi vuosia sitten (lähinnä siksi, että fyysisen sairastamisen vuoksi urasuunnitelmien toteutttaminen venynyt) ja tähän vielä lisänä älyttömät akateemisille asetettavat paineet suoriutua, eli ihan en siedä, jos joku minua yhtään tuntematon luulee omiaan ja luulee minua kermaperseeksi, kun olen ihan varma, että mun elämä on ollut sata kertaa vaikeampaa, kuin useilla muilla. Etunani on ollut kylläkin älyni ja rehellisyyteni ja nehän ne ovatkin asiat, mitkä kantavat elämässä. Muu on aika merkityksetöntä. Rahaakin ihminen tarvitsee vaan sen verran, että pärjää ja rahasta tuskin puhe, jollei siitä puute. Mä ainakin olen aina säälinyt ihmisiä, jotka ostavat itselleen statusta rahalla. Sillä ei ole mitään merkitystä, millaiset vaatteet tai autot tai talot on, jos luonnekemiat ei ystävyydessä kohtaa.
Jotenkin toivois, ettei ainakaan kakarat netin perusteella alkaisi tehdä päätelmiä siitä, että mitä seikkoja muka ihmisissä pitäisi arvostaa. Hyvä, sielullisesti hyvä ihminen, on aina sellainen jonka ystävä haluaa olla.
Netti- ihmisillä on näemmä surullinen käsitys ystävyydestäkin, idean ja käsitteen tasolla. En ehkä olisi niin sentimentaalinen kuin nyt tässä tekstissäni olen, jollen olisi masentunut, eli suonette ( jos kukaan täysijärkinen lukee) anteeksi.:/No tuollainen juuri ärsyttää, että heti ollaan kääntämässä kaikki korkeakouluopiskelijoiden sympatiaksi. Aivan niin kuin se olisi vähemmän koulutettujen vastuu jotenkin hyssytellä ja lohdutella kun olette sellaisen tien valinnut. Jos sellaiselle tielle lähtee, niin eikö se ole tiedossakin, että joutuu vähän asioista karsimaan ja näkemään erikoisen paljon vaivaa? Tämänhän takia moni päättää pysyä ammatillisella linjallaan. Tuntee itsensä ja kykynsä ja mihin ne riittävät. Ei tarvitse stressata itseään henkihievereihin kuitenkaan ollakseen jossakin hyvä. Ammattialan ihmiset luultavasti vain toivoisivat jonkinlaista arvostusta tekemästään työstä eikä aina sitä jauhamista miten he eivät ole nähneet minkään eteen mitään vaivaa ja vain korkeasti koulutetuilla on ollut elämänkoulu niin raskasta että koville ottaa. Ei kait kaikki aina kateudesta ole kiinni, vaan perusasioiden kuten hyväksynnän vaatimista.
- Se kurja älykkö
jaa??!! kirjoitti:
Hankalampi taival se kuule monella akateemisella on ollut, kuin kadehtijoilla. Olistiko itse valmis istumaan ensin peruskoulut ja lukiot riittävän hyvin, että pääset satojen joukosta yliopistoon, sitten istumaan siellä nenä kiinni kirjassa köyhänä vielä vähintäänkin sen kuus vuotta päälle? Pitää olla älykäs ja ahkera ja kurinalainen ponnistelija, että oppiminen kiinnostaa niin paljon, että suomalaisista yliopistoista papereita pysyy vetäsemään ja jos tämä on omahyväisyyttä, niin olkoot sitten.
Ja itse ainakin olen usein ollut siinä tilanteessa, että minulla on ollut 1 euro päivän ruokaan rahaa ja ruokaappi tyhjänä tai on pitänyt valita vaikkapa, että ostanko shampoon vaiko lauantaimakkaraa, kun vielä pitää pakolliset lääkkeet vakavaan fyysiseen sairauteen ( ei näy ulospäin) ostaa ja ulkomailla olen kunnon pitkällä reissulla käynyt lomalla viimeksi vuosia sitten (lähinnä siksi, että fyysisen sairastamisen vuoksi urasuunnitelmien toteutttaminen venynyt) ja tähän vielä lisänä älyttömät akateemisille asetettavat paineet suoriutua, eli ihan en siedä, jos joku minua yhtään tuntematon luulee omiaan ja luulee minua kermaperseeksi, kun olen ihan varma, että mun elämä on ollut sata kertaa vaikeampaa, kuin useilla muilla. Etunani on ollut kylläkin älyni ja rehellisyyteni ja nehän ne ovatkin asiat, mitkä kantavat elämässä. Muu on aika merkityksetöntä. Rahaakin ihminen tarvitsee vaan sen verran, että pärjää ja rahasta tuskin puhe, jollei siitä puute. Mä ainakin olen aina säälinyt ihmisiä, jotka ostavat itselleen statusta rahalla. Sillä ei ole mitään merkitystä, millaiset vaatteet tai autot tai talot on, jos luonnekemiat ei ystävyydessä kohtaa.
Jotenkin toivois, ettei ainakaan kakarat netin perusteella alkaisi tehdä päätelmiä siitä, että mitä seikkoja muka ihmisissä pitäisi arvostaa. Hyvä, sielullisesti hyvä ihminen, on aina sellainen jonka ystävä haluaa olla.
Netti- ihmisillä on näemmä surullinen käsitys ystävyydestäkin, idean ja käsitteen tasolla. En ehkä olisi niin sentimentaalinen kuin nyt tässä tekstissäni olen, jollen olisi masentunut, eli suonette ( jos kukaan täysijärkinen lukee) anteeksi.:/Olenkohat nyt ihan väärässä, jos väitän, että juuri tämän ketjun aloittaneella , ja samaa mieltä olevilla,on enemmänkin huono itsetunto -ilman syytä???? Perustan tämän niihin harvoihin" tsätti"käynteihini.Siellä voi olla joku fiksu, joka yrittää saada keskustelua aikaiseksi muustakin Ihmisen anatomisista alueista, ja niiden toiminnoista.Myös hyvin yleistä on juuri ,että jos joku sitten saa jonkun yhtymään järkevään puheeseen, niin suuri osa kritisoi sitä, ja huomauttaa että "eiköhän nyt jo aleta seksistä ym. puhumaan, on niin kuivaa tuo juttu...Niinpä, onhan se kuivaa jos ei pysty keskustelemaan juurikaan alueen ulkopuolelta. Minua eivät tuollaisen ihmiset ja puheet kiinnosta..koska ne ovat todella rajoittuneita....Valitettavasti näin se on, seuratkaapa vaikka itse sanailun tasoa!!!
- hah, niinkö vai?
....? kirjoitti:
Miten tunnistat kateellisen jos et itse sellainen ole?
Siitä tunnistan, että mulla ei ole pakkomielteitä sanoa kenenkään katselevan ketään "nokan vartta pitkin". Ja tiedoksi, että minä en sitten halua tahattakan osallistua mihinkään ainakaan kiusaamiseen, enkä itsekään olla
nettimustamaalaamisen kohde anonyyminetissa, _jos ja mikäli_(??) tällä julkisella Suomi24- anonyymikeskustelufoorumilla olisi anonyymeja sellaista toiminnasta innostuneita. Minä en ole Suomi24:n jäsen ja tulin ihan Suomi24:n etuvulta tälle JULKISELLE ANONYYMILLE Suomi24- palstalle kommentoimaan muiden anonyymien aivoituksia. Ja luonteeni ei ole kateellinen, joskaan noin törkeään väitteeseen ei edes pitäisi vastata.
Ketä mielestäsi minun pitäisi kadehtia, millaisia ihmisiä? Kuuluisiko minun olla kateellinen? Outoa. - jaa??!!
Merkkilaukku kirjoitti:
No tuollainen juuri ärsyttää, että heti ollaan kääntämässä kaikki korkeakouluopiskelijoiden sympatiaksi. Aivan niin kuin se olisi vähemmän koulutettujen vastuu jotenkin hyssytellä ja lohdutella kun olette sellaisen tien valinnut. Jos sellaiselle tielle lähtee, niin eikö se ole tiedossakin, että joutuu vähän asioista karsimaan ja näkemään erikoisen paljon vaivaa? Tämänhän takia moni päättää pysyä ammatillisella linjallaan. Tuntee itsensä ja kykynsä ja mihin ne riittävät. Ei tarvitse stressata itseään henkihievereihin kuitenkaan ollakseen jossakin hyvä. Ammattialan ihmiset luultavasti vain toivoisivat jonkinlaista arvostusta tekemästään työstä eikä aina sitä jauhamista miten he eivät ole nähneet minkään eteen mitään vaivaa ja vain korkeasti koulutetuilla on ollut elämänkoulu niin raskasta että koville ottaa. Ei kait kaikki aina kateudesta ole kiinni, vaan perusasioiden kuten hyväksynnän vaatimista.
Kuule nyt: minua solvattiin, kun otin kantaa tuon anonyymin aloittajan sekavaan jorinaan, että muka yliopiston käyneet " katselisivat muita nokan varttaan pitkin", eli sikäli on törkeää tuollainen kommentointi. Ja sinun anonyymin nimimerkkinäsi siis on sana "Merkkilaukku": itse voin kertoa, etten kadehdi ainakaan merkkilaukkuja omistavia ihmisiä.;) Toki laukut ovat kauniita ja yhden Cuccin hinnalla minä henkilökohtaisesti eläisin varmaan puoli vuotta joutumatta huolehtimaan, etä saanko vakavaan fyysiseen sairauteeni ostetuksi edes pakolliset lääkkeeni ja ruokaa seurravanakin päivänä kaappiin riittävästi ja lisäksi tekisin selalisella summalla opinnäytteeni vauhdilla loppuun, mutta siitä huolimatta minä en kadehdi ainakaan materiaalista mammonaa omaavia ihmisiä yhtään. En ole sellaisesta arvomaailmasta kasvatukseltani, missä ihmisiä arvotettaisiin omaisuuden perusteella, mutta siten korkeakoulutetusta sivistystaustasta kyllä, että materiaalisin peruatein ei ihmisiin katsota.
Mun puolesta jossa jollakin on varaa, ostakoot vaikka sata merkkilaukkua tai mitä lie mammonaa, mutta koska itselläni ei ole sellaiseen varaa ja koska olen rehellinen ihminen, halveksun ainoastaan niitä, jotka joutuu velaksi ostamaan statustavaransa.;) Rikkaat taas tuo sen verran verotuloja, että heitä on aivan turha kadehtia, vaan olla kiitollinen, että heitäkin meikäläisten ryylisten keskiluokan lisäksi on. Niille jotka kauniista tarvoista nauttivat, suon sen ja ihan ilolla - tottakai itsekin olen joskus, jos olen vaikka kesäduunissa raatanut, nauttinut siitä, että voin palkita itseni. Kerran ostin markoissa kahden tonnin takin aikoinaan nuorena likkana ja ihan omilla kesätyövaroillani, vaika söin tonnikalaa seuraavan kuukauden ja ehkä tämä on rikkaista säälittävää, jos heillä on mahdollisuus ostaa kahden tuhannen EURON arvoisia takkeja monta kuukaudessa, mutta suon sellaisille sen aivan ilman kateutta, jos rehellisesti omilla varoillaan maksavat.
Suomen ei tarvi ola huolissaan matwrialistisesta kulutushysteriasta missään muussa mielessä nyt tällä hetkellä, kuin siltä osin, että kaikkein köyhimmistä ei osa piittaa palaneen pupennin vertaa moraalissa ja että sitten on sellainen porsassakki, jotka ottaa miljoonia luksuslukaaaleihin velkaa ilman mitään aietta tai mahdollisuuttakaan maksaa ökyilyään. Mutta rehelliset rikkaat ok.:) Eivät minun maailmastani, mutta annan sellaisten ihan olla.
Yleisesti kakaroille voisi opettaa arvot ihmisyyden kunnioittamisesta tänä päivänä. Ja sori, mutta näillä anonyymeilla Suomi24- palstoilla en koskaan näe mitään muuta, kuin kateutta akateemisen koulutuksen omaavia kohtaan... Oudoksun, kun omat tuntemani amikset ovat paljon paremmin tienaavia, kuin suuri osa akateemisista ja kun en itse tunne yhtäkään yliopistossa opiskellutta kadehtivaa amista, vaan he ovat fiksua sakkia kaikki hekin, akateemisten ystävieni lisäksi of course. Ehkä netti- ihmiset ovat jokin oma lajinsa - minä en tunne kulttuuria kirjoitella.
Ystävällisesti. - e-rakko
merkkilaukku kirjoitti:
No tuolla perusteella aloittaja on kateellinen myös merkkilaukun omaaville helsinkiläisille. En usko tuon olevan kateutta, vaan pikemminkin luuloja yleisistä nk. "stereotypioista". Hän voi olla epätoivoinen ja luovuttamisen partaalla, koska tarvitsisi ystäviä kipeästi. Sori, mutta ihminen on sellainen, että se ei oikein yksin pärjää.
ai ei vai muka...mulla EI OLE ystäviä, on vain entisiä ja nykyisiä työkavereita. Juuri enenpää en heistä tiedä kuin nimen ja missä asuvat.
Ei kiinnosta.
Naurattaa aina kahvihuoneessa ne kanalaumat kun ne puhuu kuka minkäkin härpäkkeen on ostanut...so what...mitä väliä!
Ja ne laukkujen hinnat! Maksetaan maltaita sellaisista rumista kasseista...vain aivottomat ostaa massatuotteita joissa on nimi. - pahjapuh
hah, niinkö vai? kirjoitti:
Noh: ainakaan yliopiston käyneet eivät pidä muita tyhmempinä.;) Onneksi omat amiksen käyneet ystäväni ( myös he, yliopiston käyneiden ystävieni lisäksi) ovat kaikki hekin fiksumpia, kuin nämä korkeakoulutuskateutta suoltavat anonyymit näillä Suomi24- anonyymipalstoilla....
Jos on tarve tuomita, ei ole sinut itsensä kanssa. Oli kyse sitten kateudesta tai katkeruudesta, jostakin muiden haukkuminen kielii. Ei ole vaikea arvata, miksei ole ystäviä. Varsinkaan niitä oikeita ystäviä.
Jos ärsyttää jonkun koulutus tai laukku, kannattaisi katsoa peiliin. Miksi tuhlata aikaa ihmisiin, joista ei välitä. Olisi varmaan aika hankkia niitä oikeita ystäviä eikä jauhaa stereotypioita oman yksinäisyytensä perustelemiseksi.
Aloittajan teksti pursuaa katkeruutta. Ap ei taida ymmärtää, että ne "hyvät" ja hänen kriteereidensä kaltaiset tyypitkään eivät jaksa kuunnella tuollaista katkeraa ruikutusta. Naurettavaa ajatella, että aina on syy muissa muttei itsessä.
- Eräs 24-v nainen
Hei!
Minä olen nirso kavereiden suhteen, mutta kuulostat juuri minulle sopivalta kaverilta. Jos haluat saman henkistä jutteluseuraa, niin kirjoittele mulle: [email protected] - -
Voisiko kyse olla siitä, miten ilmaiset itseäsi? Esim. se lapsiperheellisten torjuminen antaa helposti vaikutelman siitä, että sinä olet jollain tavalla juuri sitä mistä syytät muita - vaativa ja nirso sen suhteen, millaisia ihmisiä olet valmis hyväksymään ystäviksesi.
- as
joopa joo.korkea koulutus jne.sitten ei osata avata säilykepurkkia.ei vaihtaa imurin pölypussi,ei täyttää lasinpesunestettä autoon jne jne...
- Sama soopa jatkuu
as kirjoitti:
joopa joo.korkea koulutus jne.sitten ei osata avata säilykepurkkia.ei vaihtaa imurin pölypussi,ei täyttää lasinpesunestettä autoon jne jne...
Osaatko suorittaa laskutoimituksen, jolla saisit selville sopivan laukaisuikkunan, jolloin luotain lähetettäisiin matkalle kohti Marsia sopivasta sijainnista Maapallolla? Oletko aivan varma, ettei tämä luotain kiitäisi miljoonien kilometrien etäisyydeltä ohi tarkoitetun kohteen? Kyllä varmaan tämmöistenkin asioiden luulisi olevan sinullekin lastenleikkiä, jos pidät muunmuassa moisia asioita opiskelevia turhina ja vähä-älyisinä olentoina.
Miksi täällä kylvätään näin perkeleenmoista kateutta akateemisia kohtaan? Turha puuttua muiden opiskelupäätöksiin ja mahdolliseen työelämään, jos ei itse ole alaa opiskelemassa. Kaikilla Suomessa on yhtälaiset mahdollisuudet päästä opiskelemaan alaa kuin alaa, jos edellytykset on kunnossa. Antaisin enemmän arvoa noita opiskeluja koskevalle kritiikille, jos se kritiikki tulee semmoisen suusta, joka asiasta myös ymmärtää ja jolla siitä on kokemusta. - 4543
Sama soopa jatkuu kirjoitti:
Osaatko suorittaa laskutoimituksen, jolla saisit selville sopivan laukaisuikkunan, jolloin luotain lähetettäisiin matkalle kohti Marsia sopivasta sijainnista Maapallolla? Oletko aivan varma, ettei tämä luotain kiitäisi miljoonien kilometrien etäisyydeltä ohi tarkoitetun kohteen? Kyllä varmaan tämmöistenkin asioiden luulisi olevan sinullekin lastenleikkiä, jos pidät muunmuassa moisia asioita opiskelevia turhina ja vähä-älyisinä olentoina.
Miksi täällä kylvätään näin perkeleenmoista kateutta akateemisia kohtaan? Turha puuttua muiden opiskelupäätöksiin ja mahdolliseen työelämään, jos ei itse ole alaa opiskelemassa. Kaikilla Suomessa on yhtälaiset mahdollisuudet päästä opiskelemaan alaa kuin alaa, jos edellytykset on kunnossa. Antaisin enemmän arvoa noita opiskeluja koskevalle kritiikille, jos se kritiikki tulee semmoisen suusta, joka asiasta myös ymmärtää ja jolla siitä on kokemusta.En osaa enkä halua edes yrittää. Tiedätkö miksi? En tule tekemään tuolla taidolla ja tiedolla elämässäni yhtään mitään. Se nimenomaan on lastenleikkiä et sinä tee tuolla tiedolla mitään koskaan.
- piritta1978
Tämäpä juuri tuli itsellänikin mieleen... Ensin valitetaan, ettei kelpaa kaveriksi ja sitten pitkä litania omia "kaverikriteereitä" perään... Juupa juu.
- Lapseton sinkku
Varsinkin nuorena aikuisena ihmiset voivat olla todella erilaisissa elämäntilanteissa keskenään. Osa on työelämässä, osa opiskelee, osa on sinkkuja, osa parisuhteessa, osalla on lapsia. Miksi erilaisten elämäntilanteiden pitäisi olla este ystävyydelle?
Mielestäni hyvässä ystäväsuhteessa molemmat saavat kertoa asioistaan ja elämästään. Ei ystäväsuhde (ainakaan hyvä sellainen) toimi niin että puhutaan vaan toiselle tärkeistä asioista ja mennään aina toisen ehtojen mukaan. Jokaisella on kuitenkin oma elämä ja omat juttunsa, ja jokainen mielellään puhuu itselleen ajankohtaisista asioista. Sen lisäksi pitää tietysti osata kuunnella toista ja keskustella sille toiselle tärkeistä asioista, vaikka ne eivät täysin yhtenisi omien ajankohtaisten asioiden kanssa.
Perheen perustaminen on luonnollinen osa elämää ja iso osa ihmisistä perheellistyy jossain vaiheessa. Joutavatko nämä nyt lapsettomat ystävät sitten roskakoriin siinä vaiheessa?- ystävyydestä...
No jos ihmisellä aitoja live- elämän ystäviä on, niin siinä ei perheellisyys tai perheettömyys ole mikään ystävyyden kriteeri ja se nyt on sanomattakin selvää. Keskimäärin jokaisella ihmisellä on ehkä muutamasta kolmeenkymmeneen hyvää ystävää, eikä sen enempää. Nettiä ei tule sotkea ystävyyssuhteisiin. Ystävä on sellainen, jolle voit soittaa vaikka yöllä ja joka tekee kaikkensa auttaakseen ja tukeakseen sinua, jos vain voi. Tuttava taas on ihminen, jollaisen kanssa olisit voinut vaikka kerran sanoa "päivää" jossakin harrastuskuviossa ja tuttavakin voi olla miellyttävä ihminen, mutta tuttava ei ole sama asia, kuin ystävä. Netti vääristää liikaa ihmisten käsityksiä siitä, että mitä on ystävyys ja surullista se.. Itselläni on onni omata joitakin todella hienoja ystäviä, joiden hienous ei ole siinä, että mitä he statukseltaan ovat, vaan luotettavuudessa. Minulla ainakin ystävyyskuvioissa asia on siten, että jos minun luottamukseni kerran voittaa, ei sitä helpolla myöskään menetä. Osa ystävistäni voi olla sellaisia, että emme näe ehkä kuin kerran pari vuodessa, jos sitäkään, mutta koskaan en unohda ihmistä, joka minulle itsestään luotettavan vaikutelman antaa.
- oppeliini
Sinä kuulosta ihmiseltä jonka jokainen varmasti haluaa kiertää kaukaa.
Ts. asut ja elät henkisessä tynnyrissä ja jos kellään on hiukankaan laajempi/erilainen katsontakanta sinä tyrmäät heidät jo heti ensi sanoillasi.
Muut eivät ole nirsoja, sinä itse olet!
Tai kenties sinä hakemalla het ihmisiä jotka voit heti tyrmätä: vegaanit, lapsirakkaat, sohvaperunat, ei-sohvaperunat, älykkäät, tyhmät jne. jne.. ketä jää enää jäljelle? Vain sinä.
Kenties todella on parasta että pysyt vain tynnyrissäsi.- no joo,
joskus vaan tietää olevansa jotenkin ylimääräinen turhake, siis aivan 0 yhtään missään. Ei ainakaan kannata olla ylipainonirso eikä vaatenirso... Ei ole ammattiin katsomista. Vapaa-aika voi olla sellainen asia, josta tykkää tehdä samoja asioita kavereiden kanssa,
- jep jep
Luuletko todella, että ylipainoisuus on se juttu joka karkottaa kaikki tiehensä? Luultavammin kyse on siitä, miten asian ilmaiset tai mitä muuta sanot samaan aikaan. Esim. "Olen reilusti ylipainoinen ihravuori ja läskit löllyy vaan kun kävelen kadulla. Olen niin huonossa kunnossa että syöminenkin pistää jo puuskuttamaan. Koitin alkuvuonna laihduttaa hotkimalla joka päivä hodareita niin että hiki virtaa, mutta kiloja tuli vaan lisää. Nyt olen jo oppinut hyväksymään ihramahani mutta muut syrjii mua aina kun olen tällainen läski sotanorsu, VI**U mitä idiootteja ne on VIHAAN niitä kaikkia pinnallisia runkkareita ne on ihan homoja!!!!!!!" antaa ihan erilaisen vaikutelman ihmisestä kuin "Mulle on kertynyt muutama ylimääräinen kilo elopainoa, mutten anna sen haitata menoa. :)"
- jesssss
Tää oli hyvä! :D Aivan samaa mieltä olen.
- tuiskutuuli
jesssss kirjoitti:
Tää oli hyvä! :D Aivan samaa mieltä olen.
Eipä ole ollut painosta haittaa luodessani ystäviä ympärille..Mielestäni luonne ja kaikki muu ratkaisee enemmän.Eikä silläkään ole väliä käyttääkö merkkituotteita...Itse en käytä, kun ihan normi tuotteita ja mitkä miellyttää omaa silmää.. Eikös sanontakin mene " lihavat on lepposia jne..." Tsemppiä meille pullukoille:) Ystäviä löytyy jos vaan on avoin ottamaan niitä vastaa, painosta viis..eikös..
- joku olevinaan viisa
No ja give me o.break..Tai jotain.:0) Aivan ihanaa,attä nainen ottaaa esille tämmösen tilanteen elämässään,ja haluaa kuulla mielipiteitä,joten antakaa tulla "siskot".
- 0 naista ystävänä
pitää olla joku muskeli masan ja komea naama et saa naisystävän
- -Simon-
Koulutusta ja muita mainitsemiasi ominaisuuksia tärkeämpää on varmasti se, että on fiksu ja keskustelukykyinen. Kirjoitustyylisi ei anna vaikutelmaa kovin älykkäästä ja sivistyneestä ihmisestä: Isot kirjaimet loistaa poissaoloaan, yleisten yhdyssanojen ja välimerkkien käyttö on silmiinpistävän virheellistä ja kirjallinen ilmaisusi on muutenkin kehnoa. Netissä ei tietenkään tarvitse kirjoittaa kirjakieltä, mutta suosittelen silti jatkossa kiinnittämään enemmän huomiota edellä mainitsemiini asioihin, jos tahdot antaa itsestäsi hyvän vaikutelman.
- Kröhöm...
Kyseinen nainen ei varmaankaan halunnut antaa mitään käsitystä itsestään, vaan kertoa tunteistaan, varmasti kiireessä. Tuollaiset snobit, niinkuin sinä, ystäväiseni, eivät todellakaan anna helpotusta tämän keskustelun aloittajan ongelmiin, joten pysy hiljaa.
- _L4ur4_
Ystävyyden kriteeri ei ole mielestäni se millaisen koulutuksen on käynyt tai miten varakas on, mutta perus käytöstavat täytyy omata. Luottamus ja toisen arvostus on mielestäni ystävyyden lähtökohtia niin kuin missä tahansa muussa parisuhteessa.Ja jos nämä petetään pahimmalla mahdollisella tavalla, voi ystävyyssuhteen päättäminen olla ainut viisas ratkaisu.
- ystävähädässätunneta
Ystäviä saa, jos on jotain, mitä antaa heille... siis jos puhut vain itsestäsi, ei ketään kiinnosta. On hyvä jos yställä on samat intressit. Jos ylipainoisena valitat jatkuvasti omasta ulkonäöstäsi, ei kaveri jaksa tsempata sinua loputtomiin.... ja ihmiset karttavat semmoista. Ystävyyden pitää olla vastavuoroista. Siihen ei vaikuta lapset tai koirat tai merkkilaukut. Jos kuitenkin toiselle se merkkilaukku on SE juttu, niin sitten teillä vaan on erilaiset intressit... Etsi itsellesi ystäviä, jotka pitävät samoista asioista kuin sinä, harrastavat samoja juttuja, nauravat samoille jutuille... ja pian huomaat, että olet löytänyt ystävän, joka ymmärtää sinua ja sinä häntä.
Erilaisetkin ihmiset voivat olla ystäviä, mutta silloin molempien pitää osata kunnioittaa toisen mieltymyksiä... Ja kyllä näitä ihmisiä on. Eikä siihen tarvita muita kriteereitä kuin vastavuoroinen ystävyys ja lähimmäisen rakkaus.
- fdafsdad
Mä olen myös ylipainoinen, tosin harrastan liikuntaa joten en ole ihan pelkkää pullamässöä. Eli vaikka kiloja on reilusti niin on vyötärö löytyy. Törmäsin kerran mieheen keskustelupalstalla ja vaihdettiin kuvat. Mies oli myös tukevassa kunnossa ja eihän se minua haitannut. Sen sijaan hänen luonteensa alkoi tökkiä ja pahasti. Sitten kun ilmoitin etten halua enää olla hänen kanssaa tekemisissä, niin alkoi haukkumaan mua prinsessaks joka ei halua olla hänen kaverinsa koska hän on lihava. Selitin hänelle sitten että on tuota lihaa reilusti itellänikin, että se ei suinkaan ole syy vaan hänen töksähtävä luonteensa. Sitten alkoi vastaavasti haukkumaan että olen itse niin läski etten ketään muutakaan koskaan löydä ja olen ties mitä. Siis tämä hirveä ryöppy ihan muutaman päivän keskustelun jälkeen kun ei oltu edes nähty livenä.
Pointtini tuossa on siis se että kyllä ihan tavalliset ihmiset ystäviä löytää, usein ihmissuhteiden puute selittyy ihan jollain muulla kuin ulkonäöllä. On minulla ystävänä nainen joka on sporttinen, kaunis ja hoikka, mutta minä olenkin hänen ainoa ystävänsä. Hänellä ei vain ole sellainen luonne että monet tulis toimeen. - t:eräs25v nainen
sori nyt kaikille jotka sai väärän kuvan musta, mutta sanotaan näin ensi kättelyssä, että en todellakaan ole nirso ystävien suhteen, ja ei, en ole löllyvä ihravuori vaan hmm..mites sen ilmaisisi..no hieman alle 90kg.
eli mitä itse vaadin ystävältä, että myös hän osaa ottaa yhteyttä minuun, eikä minun aina tarvitsisi olla se joka yrittää suostutella kaveria tulemaan juomaan kahvia ja juttelemaan niitä näitä. kaverin pitäisi omata myös hyvä huumorintaju ja olla luotettava. kykenen juttelemaan niin ajankohtaisista asioista kuin politiikastakin(jos löytyy mielenkiintoinen aihe).
syy miksi en välttämättä halua lapsiperheellistä ystävää on se että asia ei ole minulle ajankohtainen, ja minua ei oikeasti kiinnosta "perhejutut" sori nyt vaan. tulen toki lasten kanssa juttuun ja hampaita kiristellen ja huokaillen tylsyydestä voin jutella lapsen kakan väristä ja vaipoista sun muusta tylsästä.
on se kumma että heti jos et ole perheellistynyt tai tykkää lapsista niin leimataan "idiootiksi"...juu..
ja mua ei haittaa vaikka kaveri olisikin einsteinin veroinen nero, jos tulen hänen kanssaan juttuun. ulkonäkökriteerejä kaverille ei ole, jos on kiva ihminen niin ei siinä paljoa paina joku ylipaino, kiva seura on tärkein.
mulla nyt kaverit on kaikonnut ihan sen takia kun on löydetty se mies ja perustettu perhe(ja ei, en maininnut heille että "mä en sitten tykkää lapsista") ja muutettu toiselle paikkakunnalle.
ja jokin siinä on mutta en vain voi sietää hesalaisia. tunnen joitain hesalaisia ja he oikeasti ovat niin täynnä itseään ihan jo pelkästään sen vuoksi että asuvat hesassa(?).
kirjoitin alkuperäisen viestini ärsyyntyneenä ja vihaisena, joten siitä johtuu viestin "ei niin hienostunut sävy", mutta tuskin kukaan höyryjä päästellessään on niin hienovarainen...- miten tyhmää...
Ainoa mikä kirjoittamassasi varmasti on totta, arvon anonyymi aloittanut, on se että sinä olet kirjoittanut sen vihaisessa mielentilassa, mutta pahempaa on se, että olet kiero. Tiedätkö, että ehkäpä kenties suurinta sairautta on tunkea nettipalstalle utelemaan rehdeiltä kirjoittajilta vilpittömiä mielipiteitä ilmeisen keksittyihin tarinoihin? Roikutko kenties nettipalstalla mustamaalaamassa viattomien ystävyyssuhteita? Nettihän siihenkin sekopäille antaa oivan mahdollisuuden, mikäli ihminen on tarpeeksi henkisesti sairas...
Lapsellisuutesi ja tyhmyytesi ehkä kliimaksi on se, että sinä kuvittelet kenenkään älykkään kadehtivan esimerkiksi Helsingissä asuvia. Kateutesi ja mustamaalaamisen halusi on aivan varmasti vain sinun päässäsi.
Ystävällisin terveisin: Nimetön lukija, joka ei ole niin tyhmä, kuin luulet. - ?
Tulitko sitten ajatelleeksi, että kaikki äidit ei tahdo jutella pikkuisten sinappitehtaidensa kakkavaipoista? Moni puhuu niistä kyllästymiseen asti muiden äitien kanssa, kun hiekkalaatikolla ei löydy muutakaan yhteistä säveltä oman lapsen leikkikavereiden äitien kanssa. Monelle äidille sellainen aikuisten ilta, jossa saa olla ihan oma itsensä ja unohtaa kaikki lässyttelyt ja kakkajutut, on todella tervetullutta vaihtelua.
- Merkkilaukku
miten tyhmää... kirjoitti:
Ainoa mikä kirjoittamassasi varmasti on totta, arvon anonyymi aloittanut, on se että sinä olet kirjoittanut sen vihaisessa mielentilassa, mutta pahempaa on se, että olet kiero. Tiedätkö, että ehkäpä kenties suurinta sairautta on tunkea nettipalstalle utelemaan rehdeiltä kirjoittajilta vilpittömiä mielipiteitä ilmeisen keksittyihin tarinoihin? Roikutko kenties nettipalstalla mustamaalaamassa viattomien ystävyyssuhteita? Nettihän siihenkin sekopäille antaa oivan mahdollisuuden, mikäli ihminen on tarpeeksi henkisesti sairas...
Lapsellisuutesi ja tyhmyytesi ehkä kliimaksi on se, että sinä kuvittelet kenenkään älykkään kadehtivan esimerkiksi Helsingissä asuvia. Kateutesi ja mustamaalaamisen halusi on aivan varmasti vain sinun päässäsi.
Ystävällisin terveisin: Nimetön lukija, joka ei ole niin tyhmä, kuin luulet.Sairaampaa on kyllä diagnosoida täällä muita liian analyyttisesti kun itse tekee täysin samaa. Etpä itsekään uskaltanut koko nimeäsi täällä julkaista ja arvostan sitä, haluat säilyttää yksityisyytesi.
Minun motiivini oli puolustaa aloittajaa, sillä hän vaikuttaa mukavalta ihmiseltä. - miten tyhmää....
Merkkilaukku kirjoitti:
Sairaampaa on kyllä diagnosoida täällä muita liian analyyttisesti kun itse tekee täysin samaa. Etpä itsekään uskaltanut koko nimeäsi täällä julkaista ja arvostan sitä, haluat säilyttää yksityisyytesi.
Minun motiivini oli puolustaa aloittajaa, sillä hän vaikuttaa mukavalta ihmiseltä.Jaa? Mutta tuo aloittanut vain ei ole mikään "henkilö", tämä on anonyymi Suomi24- julkinen keskustelupalsta ja minusta ketjun aloituksen laatineen anonyymin teksti on pikemminkin aggressiivinen ja lapsellisen mielikuvan kirjoittaneesta antava, kuin miellyttävän kuvan arvon anonyymista aloittaneesta kirjoittaneesta antanut, mutta en sitten todellakaan tiedä, että näkyykö minulle kenties aivan muunlaiset tekstit(??), kuin muille tällä Suomi24- foorumilla vaiko että mistä oudosta syystä minua koko ajan haukutaan, kun kirjoitan tavanomaisia tekstejä. Ja sinulla ei netin anonyymipalstalla ole mitään syytä kiinnotua minun "henkilöstäni", koska tällainen julkinen Suomi24- anonyymikeskustelu ei käsittele "henkilöitä", tai sen ei ainakaan tulisi käsitellä sellaisia asioita. Itseäni rassaa se, että Suomi24 laittaa etusivulleen näyttävien kuvien kanssa linkkijohdatuksia mukamas "mielenkiintoisiinkin" keskusteluihin, ja aina ne kuitenkin ovat sitä samaa kuraa, kun näihin julkisiin keskusteluihin etusivulta tulee.
Kuule mä en "diagnoisi" varmasti yhtään ketään tai mitään, jos tässä olisi kyse keskusteluista henkilöillä, mutta kun ei ole ja en tiedä, keiden kanssa keskustelen tässä Suomi24:ssa - enkä haluakaan tietää, koska asiat jostakin syystä aina anonyymikeskustelussa kiinnostavat minua enemmän. Olen vähän pahoillani, mutta minusta nyt vaan olisi vähän outoa, että joku päälle parikymppinen julistaisi netissä aloituksessa, ettei muka "halua" olla esimerkiksi lapsiperheellisten ystäviensä kaveri... Haisee jonkin sortin kiusaamiselta tai keksittyjen tarinoiden keksimiseltä monet Suomi24- keskustelunavauksista mun silmiini, mutta tietoa siitä mulla ei ole, että onko asia niin vaiko ei. Mulla ei ole halua, eikä pätevyyttä diagnosoida yhtään mitään, mutta saan kyllä kokonaisuudessaan anonyymilla netin julkisella palstalla sanoa, jos joku juttu on minusta ja silmiini outoa, mitä palstoilta luen.
Ystävällisesti.
- Tosiystävyyttä
Oletpa erikoisiin ihmisiin törmännyt. Mulla ystävyyden kriteerinä on se, että voin luottaa toiseen, ollaan samalla aaltopituudella ja että viihtyy sen ihmisen seurassa. Vähän kuin rakkaussuhde, ilman seksiä. :) Joku vaan kolahtaa, ei sitä väkisin voi vääntää. Itselläni ei ole lapsia, mutta suurimmalla osalla ystävistäni on. Eivät he minua ole hylänneet lapsen synnyttyä, päinvastoin. Itse pidän kovasti lapsista ja olen ollut tiiviisti tekemisissä myös ystävien kanssa joille on perheenlisäystä tullut.
Tärkeintä on siis se, miltä se toinen ihminen tuntuu. Kaikki muut asiat on sivuseikka.Mä olen samaa mieltä kuin sinä!! Ystävyys on sellainen asia että se on parhaimmillaan kuin parisuhde ilman seksiä... Saatat jopa kertoa ystävällesi asioita joita omalle avo/aviopuolisoi ei tiedä.. ja jakaa asioita joita ei voi jakaa toisen sukupuolen kanssa.. Ja siihen kuten kaikkiin suhteisiin vaikuttaa kemiat.. ja joskus ne voi myös iän myötä laimeta..
Itselleni ulkoisilla tekijöillä ei ole mitään merkitystä tärkeintä on suuri luottamus ja kyky kommunikoida.- sulle kommentsi...
mymyli kirjoitti:
Mä olen samaa mieltä kuin sinä!! Ystävyys on sellainen asia että se on parhaimmillaan kuin parisuhde ilman seksiä... Saatat jopa kertoa ystävällesi asioita joita omalle avo/aviopuolisoi ei tiedä.. ja jakaa asioita joita ei voi jakaa toisen sukupuolen kanssa.. Ja siihen kuten kaikkiin suhteisiin vaikuttaa kemiat.. ja joskus ne voi myös iän myötä laimeta..
Itselleni ulkoisilla tekijöillä ei ole mitään merkitystä tärkeintä on suuri luottamus ja kyky kommunikoida.Rekisteröidyllä sinisellä nimimerkillä "mymyli" kirjoittaneelle anonyymille: jos kyse on aidosta ystävästä, ei ystävyydessä "kemiat" "laimene iän myötä" koskaan, vaan koska ystävä on ihminen, jonka tunnet läpikotaisin tai ainakin tiedät luonteen, ystävyys vain kasvaa ja muuttaa muotoaan ystävyyden kestäessä, mutta luottamus ystävään ei häviä koskaan. Ne ystävyyden ns. kemiat jos ovat alunperinkin olleet olemassa, eivät ne häviä, vaan luotettava ihminen on luotettava ihminen. Olet sekoittanut tuttavuuden ja ystävyyden.
- Trendikäs ystävä
Siis hei, ystävän PITÄÄ olla hauska, sellanen, joka ei rasita mua turhilla jankutuksillaan ja itkuvirsillään, sellanen joka heittää kivaa rentoa läppää sopivasti, ettei vaan tuu hiljaista hetkeä...sehän olis ihan kauheeta. Sit ystävän pitää olla sellanen, ettei sen kanssa tarvii hävetä, tietsä sellasii ihmisii, joita voi etsiskellä jostain takahikiän pikkukuppilasta (ai niin, eihän siellä oo ees sellasii).
- 1+3=4 ystävää!
On antoisaa molemminpuolin olla luotettavan ystävän kanssa, vaikka olemmekin erilaisia. Kuuntelemme toinen toistamme tarkalla korvalla ja siten osallistumme toistemme iloihin ja suruihin, niin pieniin, kuin suuriinkin. Ei siihen tarvitse tavaraa, rahaa, autoja, lapsia. Ystävyys on yhteyttä, joka toimii, vaikka emme kuukausiin tapaisi. Ystävyys ei ole trendi, ilman ystävääkin voi elää, jos haluaa. Trendi on se, että PITÄÄ olla ystäviä kymmenittäin (Facebook jne.) Minulla on kolme ystävää, jokainen erilainen, kaikki yli 40 vuoden takaa. He eivät koskaan ole tavanneet toinen toisiaan. Me kaikki asumme eripuolilla Suomea ja silti ystävyys, yhteistyö ja avunanto toistemme kanssa toimii. Onneksi minulla on heidät!
- aisivi
Olen oppinut elämäni varrella että kaikkien ihmisten kanssa ei vaan "synkkaa" Ollaan niin erilaisia ihmisinä. Niitä hyviä kavereita kyllä löytyy ja ovat kullan arvoisia. Tosi ystävyyteen ei vaikuta ulkonäkö, koulutus, varakkuus, köyhyys, lapsettomuus tai lapset, perhe tai perheettömyys. Muuten, onkohan Hesalaiset sen kummempia ihmisiä kuin muutkaan, siis paikkakuntakaan ei merkitse ystävyydessä mitään. Näin ajattelee yks 72 v. mummeli.
- Toinen mummeli
Hesalaiset ovat lähes kaikki Savosta muuttaneita, sen näkee juhannusruuhkista.
- Perhon isäntä
Toinen mummeli kirjoitti:
Hesalaiset ovat lähes kaikki Savosta muuttaneita, sen näkee juhannusruuhkista.
Niih,ystävä on ystävä vastatuulessakin tuumaili Arvoska kulkiessaan Iitansa perässä.
- zsrgvxsgdxgh
Jos kriteerit ystävästä todella kenellä on nuo, niin eipä ole aivan terve ko. henkilö.Kallonkutistajalle kip kap.
- Ystävyyttä vailla
Itse olen menettänyt suurimman osan perheeliisä kavereitani. Itse olen yh. Jotenkin en enää mahtunut heidän kiireiseen elämäänsä muutoin kuin huolia kuuntelemaan! En jaksanut pitää yksipuolisesti yhteyttä.
- naisella pitää olla
isot tissit, timmi pyöreä perse, isot seksikkäät huulet, säihkyvät
tähtisilmät, herttainen hymy ja alistuva luonne. Siinä eväät
hyvään "kaverisuhteeseen", jos kammariin asti pääsee ;-) Ystäväksi kelpaa kuka vaan ei oo koolla eikä tilipussilla väliä ystävä on sellainen kun on
- heh.
En ole kiinnnostunut ystävistä, koska heitä ei ole , On siinä hyvätkin puolensa ; Ei tarvitse olla huolissaan kestään
- Oma käsitys
Ystävyys on sitä, kun pystyt puhumaan rennosti hänelle niin hyvistä kuin huonoista asioista. Kuuntelette toinen toisianne niin hyvinä kuin huonoina päivinä. Pystytte jakamaan ilot ja surut, synkät ja valoisat hetket. Ystävyyteen tarvii luottamusta, uskollisuutta ja tasa-arvoisuutta. Olitpa rokkari,hoppari,hippari tai punkkari. Uskovainen tai ateisti. Paksu tai laiha näillä ei ole merkitystä. Ystävyyteen tarvii suvaitsevaisuutta ja erilaisuuden hyväksymistä. Täydellistä ystäväähän ei ole, mutta virheiden kautta sitä ystävyydestä oppii ja näkee onko ystävä oikea ystävä ja valmis antamaan anteeksi pienet virheet, jotka ovat korjattavissa.
Tässä on oma näkemys ystävyydestä näin 21 vuotiaalta. Itsellä on jos jonkin näköisiä ystäviä ja eriuskoisia ystäviä. Tällätavalla olen oppinut uusista uskonnoista ja kuunteleen uudenlaista musiikka ja alkanut harrastamaan uusia asioita yhdessä ystävien kanssa. Erillaisuus on valttia! - Voi tunneköyhyyttä!
Jopa ala-asteikäiset tytöt eivät huoli kavereikseen niitä joiden perheillä ei ole varaa matkustella. Ja heidän vanhempansa hyväksyvät lapsiltaan tällaisen , tai lapset ottavat mallia vanhemmiltaan. Sairasta !!!
Minulla oli kaksi hyvää ystävää,jotka molemmat pettivät luottamukseni.
Haluaisin ystävän,joka ei puhu pahaa minusta ja on luotettava.Jos kaverini tai ystäväni pettää kerran luottamukseni,en voi luottaa enää siihen ihmiseen.
Vuosien varrella on mennyt luottamus ihmisiin,mutta ehkä jonakin päivänä löydän uusia luotettavia ystäviä ja kavereita,joiden takia minun ei tarvitse olla enää yksinäinen.En luovu toivosta,sillä en ole ainoa yksinäinen ihminen maailmassa.- fourty something
Tarvitseeko ystävän kanssa olla ihan kaikissa maailman asioissa samalla aaltopituudella? Itselläni on ystäviä ns. joka lähtöön. Osa on hirmu hyviä bile- ja shoppailukavereita eli heidän kanssa voi käydä harrastamassa ns. pinnallisempia juttuja tai lähteä vaikka rokkikeikalle. Vaikken itse seuraa mitenkään kovin paljoa muotia (eikä ole siihen rahaakaan), niin he ovat harmitonta takuuhauskaa seuraa, joiden kanssa voi jutella niitä näitä.
Sitten minulla on ns. vakavampihenkisiä ystäviä, joiden kanssa keskustellaan esim. parisuhteiden vaikeudesta, käydään teattereissa ja syömässä ns. parempaa ruokaa. Eräs ystävä on vain lenkkikaverini eli käymme kerran viikossa kävelylenkillä, mutta pääsemme keskusteluissa hyvinkin syvällisiin asioihin käsiksi, mutta emme käy yhdessä esim. missään maksullisissa menoissa.
Itselläni on lapsia ja voin myöntää suoraan, että moni ystävyyssuhde katkesi lapsen saamiseen. Osa olisi halunnut, että yhteydenpito jatkuu samaan tapaan ja koska en siihen silloin pystynyt, suhde päättyi. Minulla on silti joitakin lapsettomia ystäviä yli 20 vuoden takaa ja yhteys on säilynyt, koska he antoivat tilaa sille, että pystyin keskittymään vauvaan. Omalla kohdallani kävi niin, että esikoinen oli hyvin itkuinen ja hän nukkui pahimmillaan 15 minuutin pätkissä eikä häntä saanut lapsen isä eikä mummo rauhoittumaan, joten en todellakaan päässyt kodista kauppaa pidemmälle rauhoittelun ja imettämisen takia. Enkä olisi halunnut silloin lähteäkään ja toisaalta, olisinko ollut kovin hyvää seuraa, koska olisin nukahtanut noin kahdessa minuutissa junaan tai ravintolan tuolille.
Minusta ystävyys voi olla sellaistakin, että ei ole pakko nähdä hyvää ystävää koko ajan tiiviisti. Osa ystävistäni asuu ulkomailla, joten emme näe edes joka vuosi. Silti tiedän, että minulla on ystävä, jolle voin purkaa tuntojani sähköpostilla tai Facebookin viestin kautta.
Olen itsekin ylipainoinen ja tiedän erään yli 40-vuotiaan naisen, joka hylkäsi minut ylipainon takia. Hän itse on trendikäs ja huoliteltu, joten en sopinut hänen rinnalleen baarireissuille. Pidin häntä ystävänäni, mutta aikani asiaa pohdittuani ajattelin, että hänellä on siihen oikeus, jos se on hänelle tärkeää. Emme ole enää ystäviä, mutta muistelen lämmöllä niitä hauskoja iltoja, joita vietimme joskus.
Pitää myös hyväksyä se, että esimerkiksi peruskouluaikainen bestis ei välttämättä olekaan enää muutaman vuoden jälkeen paras ystävä, vaan välit katkeavat erilaisten elämäntilanteiden vuoksi (muutto, perhe, erilaiset elämänarvot). Itse olen löytänyt uusia ystäviä lasten päiväkodin, koulun ja harrastusten kautta, koska keskustelunaiheita on ollut helppo keksiä ja toinen ymmärtää ilman selittelyä sen, että pikkulapsi valvottaa tai murrosikäinen vaatii vahtimista.
Ole avoimin mielin liikkeellä. Vaikket saisi ystäviä, niin kaveritkin on kiva asia. Muistathan, että ystävyys on kaksisuuntaista eli kummankin osapuolen pitää olla valmis antamaan ja ottamaan ystävyyttä. Et voi ajatella, että sinun pitäisi olla koko ajan saamapuolella.
P.S. Jos kaipaat syvällisempää keskustelua tietyistä aiheista, niin suosittelen ko. aiheen keskustelupiirejä netissä. Erilaisia sättipalstoja löytyy ja sitä kautta löydät taatusti varmimmin sinua kiinnostavista asioista samanhenkistä keskustelukumppania. No hohhoi mitä pas-kaa taas vaihteeksi. Aivan käsittämätöntä vouhotusta. Mun mielipide: Jos ystävyydelle asetetaan kriteerit, ei se ole enään ystävyyttä.
- Merkkilaukku
Olisi helpompaa, kun kaikki ajattelisivat noin paskasti ja yksinkertaisesti. Silloin ei ongelmia olisi.
- ystävä kaikkien
itse arvostan luotettavuutta huumorintajua ja luonnetta. pish pash pois yliälykkö kanat ;D minulla on esim kaveri ylipainoinen mutta viis siitä en minäkään mikään keiju ole;D mutta luonne on aivan mahtava ja ihana luotettava.
nykyään niin kaverin kun kumppnain valinnassa tuntuu vallitsevan ajatus että ei mennä ulkonäköä pidemmälle mikä minusta on aivan pehvasta koska maailma on täynnä vallan ihania vallottavia ihmisiä "luonteen puolesta:))
mutta olen kyllä ajan mittaan oppinut että ei kaikki (kauniitkaan niin pahoja ole olen jopa muutaman vallan hienon persoonan kohdannut vaikka nättejä ovat kun kedon kukkaset:D). mutta luonteen on sovittava yhteen toisen kanssa vaikka kiinnostus olisikin eri asioissa. siten niitä hyviä ystäviä löytää:) - vastaus utelijalle..
Taas jonkun sairaan trollaus, tuo aloitus. Ei kukaan 25- vuotias voi olla noin tyhmä, kuin aloittanut ( aloittanuthan havaittavasti väittää anonyymialoituksensa nimimerkissään olevansa 25-vuotias nainen). Mutta kun ystäväkriteereitä kyselee ts. utelee, niin vastaus: sellaiset on kriteerit mulla ystäville, etten omaa/ ole omannut yhtäkään ystävää, johon olisin tutustunut netin kautta - muihin ystäviini luotan vuorenvarmasti. Nettihörhöt ts. aktiivista "nettiystäväelämää" elävät ei kiinnosta minua ystävinä, kosken erityisemmin luota nettiin, mutta muut on okei. Toivottavasti aloittanut on tyytyväinen, kun sai anonyymiin uteluunsa vastauksen.
- t:eräs25v nainen
nykyään todellakin tuntuu olevan valloillaan sellainen "trendi" että ystävienkin suhteen vaaditaan samaa entä esimerkiksi tulevalta avokilta.
itselläni ei ole koskaan ollut varaa matkustella tallinnaa pitemmälle, saatika ostella mitään ylihinnoiteltuja vaatteita ja trendijuttuja..
mulle kelpaa yksinkertaisesti kirppikseltä tai alemyynneistä ostetut siistit vaatteet.en ole sellainen joka törsäisi rahaa vaatteisiin ihan tuhottomasti..riittää että vaatekappale näyttää siistiltä päälläni.
kampaajalla käyn ehkä kerran vuodessa jos sitäkään, koska nykyään tavallinen hiustenleikkaus maksaa ihan tuhottomasti..tämä nyt ei taas tarkoita sitä että antaisin hiusteni rehottaa miten sattuu. laitan hiukseni siististi, enkä ole värjännyt hiuksiani enää pariin vuoteen, koska kyllästyin laittamaan sitä juurikasvua..
mutta kuitenkin, miksi ystävän pitäisi omata joku "trendikäs" piirre ennenkuin hänen kanssaan voi olla ystävä?olisihan se nyt varmaan maailman kaatava asia, jos kaveri ei olisi trendikkäästi jonkun zumbaryhmän jäsen ja söisi vain kasvisruokaa(esimerkiksi)(huomaa sarkasmi).
ärsyttää oikeasti vain toden teolla tämä nykymeininki.
olenko sitten todellakin niin epänormaali kun haluan kaverin ilman sen kummempia kriteereitä. itseäni ei siis haittaisi jos kaveri olisi kasvissyöjä, einstein,ylipainoinen...kunhan vain viihdyttäisiin yhdessä ja voitaisiin keskustella milloin mistäkin ja kyläiltäisiin/käytäisiin kaffella..
kun kyllästyin aikanaan ammattikoulussa siihen että kelpasin viikonloppuisin ryyppykaveriksi mutta muuten ei sitten pidetty yhteyttä..sitten oli näitä "hyväksikäyttäjä" kavereita, jotka mielellään tulivat järjestämiini bileisiin, lähtivät kanssani istumaan parille oluelle(jotka minä maksoin), mutta jos heillä oli bileet minua ei kutsuttu, ja jos he menivät jonnekin tapahtumiin sain vasta myöhemmin kuulla asiasta..sen koommin en sitten viitsinyt pitää yhteyttä.
olen vain huomannut että nykyään kaveruutta ja satoja kavereita pidetään ns."tavarana joka on pakko olla"..vaikka oikeasti todellisella kaveruudella on syvempi merkitys kuin "trendikkyys".
tunnen itseni välillä ihan helvetin säälittäväksi kun ainoat kaverini ovat miesystäväni, perheenjäseneni sekä kissa ja koira...- 25
eräs25v nainen. Aika paljon on kiinni omasta asenteesta ja omasta lähestymistavastsa muita kohtaan.
Ensimmäinen viestisi sai karvat nousemaan pystyyn ja teki mieli vastata, että "ei ole ihme, ettet saa kavereita"
Toinen viestisi taas oli sympaattinen ja sen perusteella olisi mukava tutustua ystävänä.
t: 40-vuotias korkeastikoulutettu, perheetön ja seurusteleva mies, joka
osaa jopa vaihtaa imuriin pölypussin :D - heräsi ajatuksia
Jännä, en kyllä itse ole törmännyt tuollaisiin "kriteereihin" missään. En siis pidä kovin realistisena tai kaikenkattavana käsityksenä tuota, että ihminen ei muka oikeasti saisi kavereita jos ei käytä merkkilaukkuja tai kalliita vaatteita :O Ei kyllä vastaa minun käsitystäni maailmasta. Voisiko tavassasi esittää asiat olla jotakin mikä saa ihmiset perääntymään?
Onko ongelma oikeasti muiden ihmisten kriteereissä vai siinä, että tunnet alemmuutta suhteessa näihin potentiaalisiin ystäviin ("tunnen itseni välillä ihan helvetin säälittäväksi...")? Mistä tiedät, että potentiaalinen kaveri torjuu sinut esim. juuri ylipainon tai trendivaatteiden puuttumisen vuoksi? Voisiko ongelma kuitenkin olla siinä, että esim. tunnet alemmuutta ja siksi mahdollisesti "matelet" tai yrität liian epätoivoisesti?
Varmasti maailmaan mahtuu sellaisiakin ihmisiä, joille kaveruus edellyttää tietynmerkkistä laukkua ja sopivaa painoindeksiä, mutta rohkenen väittää tällaisten ihmisten olevan aika marginaalisen pieni porukka. Ellet sitten hae kavereita jostain ylikoulutetutmuotipissikset.com -sivustolta :D Jos sinusta tuntuu, että kaikki torjuvat sinut tällaisten asioiden takia, niin väitän että jokin muu kyllä mättää. Sitten toisaalta esim. kirjoitit siihen malliin, että pitäisi olla perheellinen että kelpaisi. Kuitenkin myöhemmin kirjoitat itse ettei sinua kiinnosta kaveerata perheellisten kanssa. Eli on sinulla itselläsikin kriteereitä, et ole mikään avuton uhri.
En oo kyllä koskaan netistä hakenut kavereita, että ehkä se selittää asiaa...?
Btw. Nykyaikana minua myös hämää joidenkin tapa sekoittaa facebook ystävyyteen ja kaveruuteen. Ei kai kukaan nyt oikeasti ajattele, että hänellä on vaikkapa nyt 126 kaveria/ystävää, jos niitä on facebookissa sen verran. Facebook-kaveri on minusta ihan oma käsitteensä eikä se tarkoita samaa kuin "kaveri" perinteisessä mielessä.
HUOH! Ei tartte olla mikää hemmetin rikas ja suus täydellinen rivistö hampaita, pihas 3-4 autoo ja kaks moottoripyörää, 2-3 lasta millon kaikki saatanan vempeleet, muutaman koira ja kissa viel kaupan päälle.....ei kukaa oikeesti tartte tällast määrää sontaa, mä en ainakaa olis mikää ns. onnellinen jos mul ois rahaa iha vitunmoinen määrä, ennemmin tykkään kituutella pienemmäl summal rahaa, sillon keskittyy enemmän siihen mikä on todella tärkeetä ja mitä todella tarvitsee, rikkailla ku o varaa ostaa mitä sattuu ni oon aika varma et kaikki mitä ne o ostanu jää kaappiin käyttämättä, mulla ei oo koskaan ollut ainuttakaan kaveria ja ystävää, 25 vuatta olen ollut yksin joka paikassa, en jaksa mitää hemmetin kaverei keräillä tai feisbuukis kartuttaa kaverimäärää...huoh!! Tyttöystävääkää ei ole koskaan vielä mulla ollut enkä sellast tarvii tulevaisuudessakaan, helvetin hyvin oon tullu toimeen yksin! Jos en joskus saa tyäpaikkaa niin ei ole mun murhe, kouluun oon liian tyhmä, ehkä niil rikkailla on sit enemmän järkee mennä koulutukseen ja omata joku miljoona yrittys sen jälkee..raha menee rahan tykö saatana!!
Unohin mainita sen et kaikki mun aikaisemmat kaverit on ollu ylipainoisia, ja hemmetin mukavia, ei se ylipaino oo mikää syy siihen ettei sen ihmisen kanssa voisi jutella tai olla ystävä, päin vastoin, nää mun ns. ylipainoiset kaverit on parhait ihmisii mitkä oon koskaan tavannu, mut nyt ei oo enää yhtään kaveria mulla ku noikin muutti liian kauas asumaan...ja mun kohdalla karu totuus on se että oon aikast ruma ja se kyllä karkottaa naiset veke aikast nopsaan, kaikki ihmiset kiertää mun todella kaukaa tai sit nauraa päin naamaa (nauraa siis mun rumuutta), mutta oon aikast varma et noitten ylikauniiden akan kuvatuksien elämä on todella tyhjää. Jos saan valita oon ennemmin köyhä, ruma ja yksinäinen!
- Ethän sinä
voi näköjään itse valita että olet köyhä, ruma ja yksinäinen kun kerran olet sitä. Olen aivan varma että mielummin olisit kuitenkin normaali etkä tuollainen tilannettasi puolusteleva luuseri (käy ilmi kirjoituksestasi). Joten älä viitsi naurattaa meitä selittelylläsi.
- titytiity
ensin sanoit, ettei sulla ole KOSKAAN ollut yhtäkään kaveria tai ystävää.. Sitten kerrot millaisia kavereita sulla on ollut..
Muutenkin oudolta kuulostat, että kyllä sun kohdalla on luonteessa vika.
Mene joskus ihmisvilinään ja katsele pariskuntia ja ystäväporukoita.
Ei ne kaikki ole mitään Barbeja ja Kenejä, itse asiassa kauniit ihmiset on vähemmistö ja ne on usein paskoja luonteeltaan, minkä takia moni suorastaan tykkää "rumista" ihmisistä.
Heittomerkit siksi, että minusta jokainen on omalla tavallaan kaunis ja niin sanotusti kauniskin ihminen voi olla oikeasti todella ruma, jos omaa kamalan luonteen ja vielä pynttää ittensä ihan klovnin näköseks.
- niinpä-
Mitäpä tekee liian pinnallisilla ystävillä. Yksinkin on mukavampaa. Voi olla että moni seikka vaikuttaa kemioissa, mutta jos se on varallisuudesta tai pintaliidosta kiinni niin antaa olla... Ihminen harrastaa sitä mikä tuntuu hyvältä ja tekee omat valinnat. Jokainen on erilainen, oma itsensä ja voi uskoa itseensä sellaisenaan.
Ehkä heillä on vähän huono itsetunto, jos pelkäävät kaikkea erilaista kuin itse on. Nuoruutta ja rahaa palvovat..vain.- lisäys-
Osalla voi olla myös valmiit kaveripiirit ja suunnitelmat kuvioistaan, vähän tuntuu siltä. Myös miehet karttavat joitakin naisia (jotka haluaisi olla ystävä tai muuta), ei voi ystäviä edes olla jännä juttu! Pintaliito on tärkeämpää ja "minä itse". Siltä näyttää.
- NainenM
Minulla on ystäviä joiden kanssa tulen hyvin toimeen, On hauskaa, nauretaan, tehdään yhteisiä reissuja, käydään tanssimassa, pidetään yhteyttä puhelimella kun ovat aika kaukana. Toinen toistemme tukena, lohduttajina.
Minulle ystävät ovat tärkeitä. Kyllä sen oikean ystävän tuntee ja vaistoaa, ei siinä tarvi olla muoti vaatteita, hienoja autoja. Olen huomannut että ystävät ovat niinkuin sinä itsekin. Huumorintajuisia, iloisia.
Muistan aina kiittää Ystäviäni siitä että Kiitos ystävyydestä :) - itä-helsingistä
Ei tarvi yleistää kaikkia hesalaisia. Itse asun ja olen syntynyt Helsingissä mutta olen myös asunnut Espoossa ja Vantaalla. Ei kaikki stadilaiset oo todellakaan täynä itteensä vaikka sitten on näitä joiden mielestä kehä 3 ulkopuolella asuminen on sama kuin asuisit maalla ja se ei oo niiden mielest coolia ja hyvä kun nekin saattavat olla kotoisin muualta tai syntyneet muualla. Mutta enemmän nekin on tota nuorempaa teini-ikää jotka noin ajattelevat.
- sosiaalinen yksilö
Mistäköhän olet "ystäviä" hakenut??
Ei minulla ole koskaan ollut ongelmia ystävien saamisessa. On ylipainoa, en asu Helsingissä, en ole älykkö, en pinnallinen kana, perhettä on mutta se ei ole minulle koko elämä, tykkään kyllä lenkkeillä mutta muuten urheilu ei kiinnosta... Olen siis ihan tavallinen. Mutta aina olen saanut tosi helposti ystäviä koulussa, töissä, kavereiden kautta...
Eiköhän se ole enemmän luonteesta ja omasta asenteesta kiinni, ystävystyykö helposti vai ei ja pitääkö ystävät yhteyttä vai ei... MOI!
MEILLÄKIN OLI PERHETUTTUJA,KAVEREITA,NO,EHKÄ EI SYDÄN-,MUTTA YSTÄVIÄ KUITENKIN,OMASTA MIELESTÄMME!
VAIMONI KUOLI KESÄN ALUSSA,NIIN HÄVISIVÄT MYÖS "YSTÄVÄT",KAVERIT JA PERHETUTUT,AINOASTAAN YKSI JÄI,JOKA TULI HAUTAJAISIIN !
ETTÄ SE SIITÄ- syto
Kun omassa perhepiirissä sattuu joko puolison kuolema (tai muun läheisen) tai vakava sairastuminen, niin siinä vaiheessa se todellinen ystävyys punnitaan. Meillä tytär sairasti reilun vuoden syöpää ja selvisi siitä, niin täytyi itse sen vuoden jälkeen todeta, että muutama, jota pidin ystävä, joutui kiertoon, sillä kun sitä tukea olisi tarvinnut, niin eipä ystävistä mitään kuulunut. Ja itsellä ei ollut voimia ottaa yhteyttä.
- 878M
Parempi kun ei hanki ystäviä ollenkaan niin ei tule ainakaan pettymään. Keskittyy vain omiin tärkeisiin asioihin, kuten perhe, harrastukset jne. Kyllä niitä "kavereita" sitten sieltä harrastuksista löytyy ja ainakin minulle riittää se.
- niin no
Monilla yksiolijalla ei ole perhettä. Harrastuksia kylläkin. Jos vaan olisi aikaa mennä itse harrastuspiireihin. Tai jos paikkakunnalla on edes sopivia piirejä. Piireissä olijoilla on yleensä jo perhe, kavereita, kumppnit ym... eivätkä he ehkä ota uusia ystäviä helpolla sinne tulijasta. Kärjistetty esimerkki..
- yksin kotona
Mikä on ystävä?
- nainen22v_
Sama juttu.. Ei helvetti että ihmiset osaa olla vielä 20-30 vuotiainakin lapsia!
Mutta sitten on myös näitä "yrittää olla erillainen" tapauksia, joille et kelpaa kaveriksi koska hehän leimaavat sinut massaan. Onhan sinulla samanlainen nahkatakki kuin yhdellä toisella.. Sitten ärsyttää että puhetyylejä matkitaan.
Keskenään kaverit alkaa puhua täysin samalla äänellä (vähän kuin homojen puhetyyli), käyttää täysin samoja sanontoja yms.. - Loppuelämä yksin
Jouduttani lähtemään sairaseläkkeelle, ns." ystävät" katosivat nopeasti. Vaikka tulen toimeen ihan hyvin,asun omassa asunnossa ja pikkuinen kesämökkikin on olemassa. Hoidan asiani moitteettomasti ja pukeudun siististi, mutta ystäväksi en kelpaa enää kenellekään.
- ex-hoitsuli51
Minäkin tapaturman jälkeen joutunut sairas eläkkeelle..Entiset ei ystävät ei kaikonneet ...he tukivat sairausteltuani ..olivat lähellä jos apua kaipaan...nyt jo paremmas kunnos sauvakävelen ja nautin elämästä...miten olisinkaan selvinnyt ellei olis ollut ystäviä..vaikea sairaus voitettu ja selkäkin nyt jo kestää...lenkille siis..elämä hymyilee asenne ratkasee...nyt käyn spr ystävänä juttelemassa ja tapaamassa heitä keillä huonosti..ei ketään ovat vanhoja sairaita ym...siitä saa voimaa a teen voimieni mukaan en pakolla...vaan että saan antaa hyvän mielen toiselle...en katso hoito alan ihmisenä onko lihava vai laiha vai millainen..kunhan on ihminen ihmiselle..se riitää ja hymy se palkitsee...
- M787
Kannattaa varmaan hakeutua vertaisryhmiin. Minäkin jäin yksin kun sairastuin ja ikää oli vasta 30. Muutama vuosi vierähti ennen kuin uskalsin hakeutua taas ihmisten ilmoille, mutta nyt kun itse ollut aktiivinen niin on myös ystäviäkin löytynyt. Että ei muuta kun lippu korkealle ja hae vertaisseuraa!
- bambina still abordo
Olen koulutettu, urheiluinen (kehonrakentaja), työssäkäyvä, lapsiperhellinen, näimisissä oleva nainen. Sori, ystävyys sun kansaa ei kiinnosta minua - luulen sinua luuseriksi. Ehkä kaikki muutkin
- luuseri 2
Olet kirjoitushäiriöinen, se siitä koulutuksen merkityksestä, tai humalassa. Rakentele rauhassa luitasi.
- Snack
Yleensähän ystävät ovat samanlaisia, olen tuntenut monta muotihullua kauneutta mutta ovat myös olleet rumia luonteeltaan, ja he kuuluvat yhteen muiden laistensa kanssa, eikö? Yleensä jos joku tuollaista hakee on samanlainen tai haluaa piiriin, eli ei järkeä.
Kuulostaa ihan naurettavalta nuo karsimisen kriteerit mitä mainitsit mutta jotkut ovat hyvin pinnallisia tai pelkäävät ns. tuntematonta; "millainen ihminen hän on jos elämäntyyli on tällainen?"
Itselläni ei ole muuta kuin looginen kriteeri, keskustelua pitää syntyä ja yhteisiä intressejä löytyä, sekä myös yksityisen itsensä kertomista. Ystäviä kiitos! 'heiluttaa kättään korkealla' - Voi kuule!
Voi kuule.. MINKÄÄN KRITEEREIDEN PERUSTEELLA EI PITÄISI KAVEREITAAN/YSTÄVIÄÄN VALITA!
Mutta niin valitettavaa kuin se onkin, sitä tapahtuu. Näköjään!
Itse en enään tiedä minkä ihmeen kautta olen pidempi aikaisemmat kaverini löytänyt. En edes tiedä onko meillä ikänä ollut mitään yhteistä, mutta juttelemalla kaikki on alkanut. KENENKÄÄN EI PITÄISI RANKATA TOISIA ULKONÄÖN, PARISUHDESTATUKSEN, KOULUTUKSEN, AMMATIN, MUSIIKKIMAUN tai muun perusteella.
EI YSTÄVYYS KATSO, kuunteletteko samaa musiikkia tai onko toinen lihava taikka laiha. Ystävyys lähtee sisältä päin.
Tietenkin se saattaa edes auttaa ja helpottaa juttuun tulemista, mutta jos kaikki rupeaisimme rankkaamaan kavereitamme ja ystäviämme kaiken maailman perustein, OLISIMME KAIKKI YKSIN!
Ehkä tehkäämme kaikki yksinäiset ystävän hakuprofiileja jonnekkin ja löydämme toinen toisemme? - q+b
Mitäs tuosta,kun isän uusi vaimo ei halua tuntea kadulla vastaan tullessa.Ei olla tarpeeksi edustavia,kuulemma.
- ??
Kuka käski hakeutua pissisten joukkoon? Antaa niitten tyhjäpäitten olla ihan keskenään!
- q+b
Tämä isän uusi vaimo nyt ei ole varsinaisesti pissis,mutta ulkonaiset seikat täytyy hänen mielestään olla kunnossa,eli laatuvaatteet ja kaikki kohdallaan.
- ohikulkija tässä vaa
q+b kirjoitti:
Tämä isän uusi vaimo nyt ei ole varsinaisesti pissis,mutta ulkonaiset seikat täytyy hänen mielestään olla kunnossa,eli laatuvaatteet ja kaikki kohdallaan.
Tuo vastaus oli alkuperäiseen kirjoitukseen...
- 34
q+b kirjoitti:
Tämä isän uusi vaimo nyt ei ole varsinaisesti pissis,mutta ulkonaiset seikat täytyy hänen mielestään olla kunnossa,eli laatuvaatteet ja kaikki kohdallaan.
Mahtaako äitipuolesi olla Hyacinth Bucket (lausutaan Bukée)?
- q+b
34 kirjoitti:
Mahtaako äitipuolesi olla Hyacinth Bucket (lausutaan Bukée)?
No ei nyt varsinaisesti ole myöskään Hyacinth Buchet,mutta on töissä hienostotavaratalon kosmetiikkaosastolla,ja pitää itseään parempana.Me olemme vain tavallisia ihmisiä.
- m4ikkiiiin4
olisko vaan niin, että tässä koneellistuneessa maailmassa ei enää osata olla luontevasti naamakkain omana itsenään?
- Mummu22
Nyt kuulostaa pahasti siltä,että sinäkin olet nirso omalla tavallasi. Ei minullekaan kelpaa kuka tahansa ystäväksi,jos ei kemiat kohtaa. Mutta minulla on ystäviä monista ikäryhmistä vaikka olen itse 22.
Et voi sulkea ihmistä pois elämästäsi vain siksi,että toisella on perhe! Se on väärin. Tämä peheellinen ihminen voisi olla sinulle se kaikkein paras ystävä kunhan tutustutte.
Itse olen tosiaan 22-vuotias eläkeläinen joka on käynyt läpi todella rankan elämänkoulun ja jos jotain osaan arvostaa,niin hyviä ystäviä! - suulas
Ei ymmärrä, minusta YSTÄVÄ on nimen omaan semmoinen ihminen, joka viis veisaa ulkoisista asioista, saatika muusta ylimääräisestä hömpötyksestä. Ystävä on ihminen, joka on mukana iloissa ja suruissa pitää salaisuudet ja ymmärtää tilanteen kuin tilanteen ja jos ja kun kunnon ystävät keskenään homma toimii molempiin suuntiin. Jotenka noita kuvaamiasi ihmisiä en edes haluisi ystäväkseni. Itselläni on kolme YSTÄVÄKSI laskettavaa ihmistä lähellä ja ne on aivan tarpeeksi, toki kavereita on muitakin ja tuttuja jne. YSTÄVÄN löytää kun on löytääkseen kaikista tuttavista ei tule koskaan ystäviä.
- Herrasmies Hki
Kaunis, hyvin toimeentuleva, huumorintajuinen. On valmis myös seksileikkeihin silloin tällöin. Sellainen on kaveri jota tapaa mielellään.
- twentytwo
Kouluaikani jatkuneen kiusaamisen seurauksena olen todella huono ystävystymään ja erityisen huono pitämään ystävyyttä yllä. Silti pari ystävääni tuntuvat todella pitävän minusta ja hyväksyvät heikkouteni ja sen etten ole ystävyyden "aktiivisin" toimija. Se on todellista ystävyyttä se ja minua hävettää kun en itse uskalla/pysty samanlaiseen aktiivisuuteen vaikka minustakin on välillä niin hyvä olla ystäväseurassa.
- .............
No mun ystäväks pääsee oikeestaan ainoastaan ajan kanssa. Ystävyys tulee pikkuhiljaa, ainakin mulla. En päästä ihmisiä helposti lähelleni, mutta se ei tarkoita että olisi jotain ulkoisia kriteerejä ystävälle. Ystäväks kelpaavan huomaa vasta ajan kanssa. Nykyiset ystävyyssuhteet ovat kehittyneet ystävyydeksi vuosien saatossa, ei sormia napsauttamalla.
- itäsuomalainen ;)
helsinkiläiset on pohjasakkaa! Oikeasta elämästä mitään hajua...Elämää betonilähiössä...vitttu et on siistii:)Ei mitään arvoja! Toista se on meillä, niiku stadilainen looser pelle sanoo "maalaisilla"! Miun jakeluunkun ei mene, Että mix helsinkiläiset lähtee Jouluna ja Jussina maalle??? Olkaa siellä kehä kolmosen sisäpuolella tollot!!
- kjhgfgh
Sitten maalaistollot vasta haukkuvatkin, jos ei vieraile riittävän usein. Että olet nyt täysin yksisilmäinen juntti.
- eunukki-78
ystäviksi kelpaa kaikki naiset, joilla on kalju, lasisilmä ja puujalka(mieluiten
molemmat jalat). En siis ole mikään nirso tai valikoiva, mutta näitä
"piirteitä" minä naisessa arvostan. Kaikki muu on sitten toisarvoista
cacciatorea, millä ei ole mitään merkitystä.
Tällä ohjenuoralla olen mennyt viimeiset 33 vuotta ja täytyy
myöntää, että kämpässä ei ole turhaa tilanahtautta ;-) - pettynyt ystävyyteen
Ystäviä onko heitä???
Ja kertokaa nyt viisaammat,onko tosiaan asia näin,kun on kerrottu. HARRASTETAANKO YSTÄVÄN KANSSA SEKSIÄ,vai onko Ystävä henkinen ystävä!??
Kiitos! - orvokki1977
Ystävän laulu
http://www.youtube.com/watch?v=8xkaRFUpHe4&feature=player_embedded#! - orvokki1977
Mistä tunnet sä ystävän
Onko oikea sulle hän
Anna meren se selvittää
Kuka viereesi jää
Ja jos silloin kun myrsky soi
Vain sun kumppanis vaikeroi
Vene lähimpään rantaan vie
Jääköön pois mikä lie
Mistä tunnet sä ystävän
Onko oikea sulle hän
Anna tunturin selvittää
Kuka viereesi jää
Kun on kaukana kaikki muu
Ja kun päättyvät pitkospuut
Kuka rinnallas ruikuttaa
Takaisin mennä saa
Mistä tunnet sä ystävän
Onko oikea sulle hän
Ajat ankeimmat selvittää
Kuka viereesi jää
Kun on sinulla vaikeaa
Ja kun tarvitset auttajaa
Silloin ystävyys punnitaan
Menee muut menojaan
Siitä tunnet sä ystävän
Kun on vierelläs vielä hän
Turhat tuttavat luotas ois
Hävinneet pian pois- 2+6
Tämä biisi aina tuppaa huvittamaan. Välillä olen miettinyt, onko kukaan muu kiinnittänyt huomiota siihen, että tuossa biisissä myrskyissä ja vaikeuksissa kärvistelevä ihminen vaatii ystävältään täydellistä tukea ja samalla toteaa, että jos ystävä ruikuttaa tai vaikeroi, menköön menojaan. Eli aika yksipuolista ystävyyttä. XD
Hassua, että monet kokee tuon biisin jonkinlaisena hyvän ystävyyden ylistyksenä. Itse olen miettinyt sitä, onko tuo biisi tarkoituksella noin ironinen vai onko kyseessä tahaton komiikka. - hassua
2+6 kirjoitti:
Tämä biisi aina tuppaa huvittamaan. Välillä olen miettinyt, onko kukaan muu kiinnittänyt huomiota siihen, että tuossa biisissä myrskyissä ja vaikeuksissa kärvistelevä ihminen vaatii ystävältään täydellistä tukea ja samalla toteaa, että jos ystävä ruikuttaa tai vaikeroi, menköön menojaan. Eli aika yksipuolista ystävyyttä. XD
Hassua, että monet kokee tuon biisin jonkinlaisena hyvän ystävyyden ylistyksenä. Itse olen miettinyt sitä, onko tuo biisi tarkoituksella noin ironinen vai onko kyseessä tahaton komiikka.Hyvä pointti muuten :D En yleensä kuuntele biisien sanoja pahemmin, mutta tuosta kun ne lukee niin asiahan on juuri noin kuin sanoit :D
- 11+6
Olen akateeminen läski äitiyslomalla ja vietin juuri valtavan mukavan iltapäivän hoikan, kauniin sinkkuystäväni kanssa, ja keskustelimme mm. siitä, mahtaako hän päästä ammattikurssille, jolle on hakenut. Tottakai vauvani oli läsnä ja ystäväni luonnollisesti halusi myös pidellä vauvaa ja tietenkin keskustelimme myös vauvasta. Minulla on paljon erilaisia ystäviä, minulle on siis kelvannut monenlaiset ihmiset ystäviksi ja itse olen kelvannut monelaisille ihmisille. Kriteereinä pidän lähinnä sitä, että ihminen ei saa olla niin tyhmä, ettei voida keskustella, eikä niin itsekeskeinen, ettei vastavuoroista ystävyyttä pääse syntymään. Toki niiden parhaiden ystävien kanssa on jokin sellainen selittämätön sielujen sympatia, että on vain hyvä olla yhdessä, keskustelut ovat mielenkiintoisia, mutta voidaan myös olla hiljaa. Eikä se tarkoita sitä, että ollaan kaikesta samaa mieltä, tai että halutaan samoja asioita. Minulla on ollut lapsellisia ystäviä jo kauan ennen omaa lasta ja edelleen on omasta halustaan lapsettomiakin ystäviä.
- Raha merkitsee
Nykyaikana ystäväksi kelpaavilla tulee olla rahaa ja mielellään tiivis tukiverkko. Kukaan ei halua ristikseen ihmistä joka on jatkuvasti tukea ja apua vailla milloin mihinkin muuttoihin tai vippilainoihin.
Köyhänä kellään ei ollut mielenkiintoa olla ystäväni. Nyt kun rahaa on ja uusia vaatteita sekä auto, minulle tullaan juttelemaan aivan eri tavoin, koska päältäpäin näkyy etten tarvitse ystäviä vaan selviän ihan omillanikin.
Rikkailla ihmisillä on aina paljon ystäviä ja kavereita. Näin se maailma vaan toimii. Jos haluaa oikeaa ystävyyttä, aitoutta ja 100 % luottamusta, se rooli kannattaa jättää ainoastaan elämänkumppanille. Muilla ihmisillä on aina omat motiivinsa. Ihmisiä kiinnostaa erityisesti hyödyn saanti, rikkaat ihmiset lähipiirissä tiettävästi voivat hyödyttää jossakin vaiheessa, köyhät ei.
Ei se silti tarkoita että tällainen ystävyys on pahaa. Ihmissuhteet toimii aina niin että aina toiselta osapuolelta saa jotakin, mielellään molemminpuolisesti.- 13
Rikkailla ihmisillä ei KOSKAAN ole oikeita ystäviä tämä on fakta. Kaikki perustuu muuhun kuin välittämiseen ja siihen ystävyyteen mm. hyötymiseen.
Ilman suurta määrää rahaa yms rikkailla ei olisi mitään ja se on surullista. - Totta se on
Neljä miinusta jo tullut tälle kirjoitukselle, vaikka näin asiat vaan sattuu olemaan. Jokainen toivoisi aitoa ystävyyttä jossa ei ole odotuksia, olisihan se ihanteellinen ajatus ja maailma hyvä sekä rauhanomainen, ihana paikka.
Mutta katsokaapa rikkaiden ihmisten ystävä- ja tuttavapiirejä. Ei heidän tarvitse koskaan olla yksin. Maailma on raaka paikka, varsinkin ihmisille jotka kärsivät köyhyydestä, työttömyydestä ja henkisistä ja/tai psyykkisistä sairauksista.
Ihmisillä on tapana kartella vastoinkäymisiin joutuneita. Joten siltä kantilta olette hieman tekopyhiä jokainen - mieti miten viimeksi autoit vastoinkäymisiin joutunutta tuttua/kaveria/ystävää ja oletko pitänyt häneen yhteyttä. Vai olisiko yhteydenpito kummasti hiljentynyt...? - ^^^^
13 kirjoitti:
Rikkailla ihmisillä ei KOSKAAN ole oikeita ystäviä tämä on fakta. Kaikki perustuu muuhun kuin välittämiseen ja siihen ystävyyteen mm. hyötymiseen.
Ilman suurta määrää rahaa yms rikkailla ei olisi mitään ja se on surullista.Niinhän tuossa sanottiin, että "Jos haluaa oikeaa ystävyyttä, aitoutta ja 100 % luottamusta, se rooli kannattaa jättää ainoastaan elämänkumppanille. Muilla ihmisillä on aina omat motiivinsa."
Kellä on oikeita ystäviä nykyään? Kyllä rikkaillakin voi olla oikeita ystäviä, nimittäin muita rikkaita. Ei pidä yleistää. Mutta totuus on paras ystävä löytyy yleensä kumppanista, muu on katoavaa, ystävät tulee ja menee. - ystävyydestä....
Totta se on kirjoitti:
Neljä miinusta jo tullut tälle kirjoitukselle, vaikka näin asiat vaan sattuu olemaan. Jokainen toivoisi aitoa ystävyyttä jossa ei ole odotuksia, olisihan se ihanteellinen ajatus ja maailma hyvä sekä rauhanomainen, ihana paikka.
Mutta katsokaapa rikkaiden ihmisten ystävä- ja tuttavapiirejä. Ei heidän tarvitse koskaan olla yksin. Maailma on raaka paikka, varsinkin ihmisille jotka kärsivät köyhyydestä, työttömyydestä ja henkisistä ja/tai psyykkisistä sairauksista.
Ihmisillä on tapana kartella vastoinkäymisiin joutuneita. Joten siltä kantilta olette hieman tekopyhiä jokainen - mieti miten viimeksi autoit vastoinkäymisiin joutunutta tuttua/kaveria/ystävää ja oletko pitänyt häneen yhteyttä. Vai olisiko yhteydenpito kummasti hiljentynyt...?Minä ihmettelen tuota sairasta aloitusta, että mitä siihen kommentoidaan asiallisesti: todella vastenmielistä, että Suomi24 nostaa etusivulleen typeryyksiä.
Tuohon on silti pakko kommentoida, että vaikken "rikkaiden" ihmisten asioihin osaakaan sanoa, niin tuohon muuhun, että ei pidä paikkaansa, ettäkö aidot ystävät eivät tukisi jos on vastoinkäymisiä. Minulla esimerkiksi on niin mahtavia ystäviä itselläni, että vaikka ovat osa huippukin menestyneitä ja vaikka jos halutessaan voisivat brassaillakin sillä, eivät koskaan minulle tee sitä, vaan minä pystyn puhumaan heille kaikesta. Viimeksi tänään ystävä yritti houkutella mua ihmisten ilmoille ja jouduin sanomaan, että mä olen niin masentunut, etten pysty lähtemään ja jos hän ei olisi niin hyvä ystävä, en sitä olisi hänelle voinut sanoa. Samaiset ystävät koko ajan tsempanneet mua, että mussa on riittävä äly ja empatia ja voima, pärjätä, jos olen ollut epävarma.
Jos ihmisellä on ystäviä, niin tietää että materia ei siinä merkitse, ystävyydessä. Minä kiitän läheisiäni ja ystäviäni heidän olemassaolostaan jokainen elämäni päivä, kosken olisi mitään tai ainakin vain puolet ilman heitä. Raha ei merkkaa ystävyydessä. Itsellä ei ainakaan koskaan ole ollut sellaisia kokemuksia: ainoa missä olen kokenut vähän syrjintää, oli kun kerran avauduin väärässä tilanteessa joutuneeni käymään sosiaalitoimistossa, mutta mikäli suku sellaista, missä ei sosiaalitoimiston asiakkaita ole, niin senhän ymmärtää, että siitä ei suurta sympatiaa tipu, mutta huolesta ymmärsin senkin johtuneen.
Materian puute ei aiheuta muuta, kuin pienempia mahdollisuuksia liikkua ja harrastaa. Ystäviä sellainen ei karsi, tai ainakin aika outo ajatus minusta. Itsellä ehkä on niin fiksut ystävät, että tietää ihmisten elämäntilanteiden olevan moninaisia. Olisi surullista, jos ystävissä tai ystävyydessä pitäisi katsoa ulkoisia seikkoja. Ystävässä riittää, että on luotettava ja ainutlaatuinen hyvä tyyppi, mutta ystävyyttä ei voiteta tuosta vain. Ei ainakaan minun ystävyyttäni. Ainakin omat parhaat ystäväni olen tuntenut n. kolmekymmentä tai vähintään lähemmäs kymmenen vuotta. - roskisrobotti
voi jeessus mitä tuubaa! mitä ihmeen ystävyyttä se on minkä saa rahalla?
Tajuat kai ittekkin että jos menetät kaiken omaisuutesi, ei ketään kiinnosta sun kohtalos. Sulla mitään ystäviä ole. Kavereita ne on.
100% luottamus vain elämänkumppanille, mitenkä sen perustelet?
Parisuhde kun päättyy takuulla herkemmin kuin aito ystävyyssuhde.
On vaikeampaa löytää kunnon ystävyyttä kuin parisuhde.
- amissssssss
Pinnallisuus on muotia. Ei kukaan jaksa "haaskata" omaa kallista aikaansa tutustumalla muihin ihmisiin, joilla ei ole valtaa, rahaa, eriskummallista ammattia tai harrastusta, koska kaikki kokevat, että on itse laadukasta seuraa, vaikka asia ei olisi näin.
Itse haluan ystävikseni hyvän sielun omaavia ihmisiä, joille raha, muoti, narsismi vaan yhteilöllisyys on tärkeää elämässä ja jotka eivät katso maailmaa pinnallisisin silmin vaan näkevät myös syvällisempiäkin asioita.
Ulkokuori voi pettää. - nemmu_313
Niinsanotuista "ernuista" eli erilaisista nuorista saa suhteellisen helposti kaverin jos yhtään ajatusmaailmat kohtaa. :D Itse kuulun ernuihin, ja minulla on suhteellisen monta ernuystävää, ja pari todella hyvää ja tärkeää. Suosittelen etsimään sellaisista piireistä joissa voi olla samoista asioista kiinnostuneita. Esim. harrastuspiirit on hyvä paikka löytää kavereita. :)
Ernut ovat monesti hyvin eristäytyneitä juurikin siksi kun eivät koe olevansa tarpeeksi hyviä toisten kavereiksi. Mutta jos saat ernusta kaverin niin heillä on usein todella avoin ja vastaanottavainen luonne eivätkä he katso ulkonäköön eikä maallisen mammonan määrään.
Näin on ainakin omien kavereideni kanssa - huuuuuuuups
Avaaja puhuu asiaa.Kaikkea erilaista kierretään.Minä en myöskään jaksa mitään vauvojen hyysäjiä,sorry vaan,vaikka mulla on itselläni on tytär (12v) niin se ei tarkoita,että pyhitän elämäni lasten hoitoon.Minulla on elämä ja haluan olla ennen kaikkea miehen kanssa jota rakasta vielä piiiitkän avioliiton jälkeenkin
- Sirupiru
Et kai oikeesti ajattele, että ystävän määrittelee laukut, asuinpaikka ja ulkonäkö..? Olisi paljon helpompaa löytää niitä kavereita silmät auki.
- Koraani sen kertoo
Ystävän tarvitsee olla vakaumuksellinen muslimi joka osallistuu mahdollisimman aktiivisesti pyhään sotaan. Eikä pelkällä puhe asteella vaan ihan tappohommissa.
- Voi ihmettä
Koulutus tai ulkonäkökriteerit ystävältä?! Huvittavaa. Se, että toiselle voi puhua mitä vain ja mistä vain, tietäen ettei toinen kerro asioitasi eteenpäin on minusta tärkein vaatimus. Tärkeää myös, että hyväksyy ihmisen sellaisenaan (kun toinen nyt edes normaalit käytöstavat omaa). Mutta eipä näistäkään ei apua, jolleivat kemiat pelaa ollenkaan. Ystävän kanssa täytyy pystyä luontevasti keskustelemaan, pitämään hauskaa, nauramaan, mutta kyetä olemaan myös toisen seurassa hiljaa vaivautumatta.
- ollaanko kavereita?
Minun ystäväksi kelpaa, vaikka on p.a, huono auto, lapsia, vähemmän hieno mökki,työtön,lihava tai laiha, asuisi perämetsässä mutta ELÄMÄNARVOT kohdallaan. Lapsia ja eläimiä tulee suojella kaikelta nykyajan p....lta. Kukaan ei tiedä, kauankko täällä ollaan, joten miksi sitä tuhlata rahan perässä juoksemiseen? Enpä kelpaisi minäkään aloittajan kaveriksi.
- äiti minäkin, mutta
Hei sinä "ollaanko kavereita"!
Kuulostat hyvältä tyypiltä! Laitahan sähköpostisi, niin saat varmasti uusia kavereita sinäkin, mikäli kavereita kaipaat elämääsi.
- syvällisempi
Ei ystäviä rahassa mitata. Valitettavasti kuitenkin elämme kulutus- ja kilpailuyhteskunnassa, missä arvot ovat kokoajan menossa enemmän ja enemmän kieroon. Pinnallisuus on kamalaa.
Ei ihmisen arvoa määritä titteli, palkan suuruus, asunnon koko, auton merkki, vaatteiden merkit, asuinpaikka, tai ulkonäkö.
Jos kuvittelee näin, on aika hakusessa.
Valitettavan moni kuitenkin on tällalailla hakusessa ja ymmärrän kyllä sinun tuntemuksesi aloittaja. - loöpol
Olen mies ja ainakin itselleni kelpaa ystäväksi naiset jotka antaa naida.Muita en kelpuuta.Olen todellinen pukki täälllä kalajoella,jee jee.Miehistä en välitä kavereina kuin muutama jotka on kunnon miehiä eikä paina niitä joita itse painan,hmm.Kukahan olen....
- t:eräs25v nainen
Oi ,oletko "ihan mies" entä trasu DMDMDMDMDM
Olet nyt hiljaa, sinulta ääliltö en mitään kysynyt vidun "lollipop" SKJO! - loöpol
t:eräs25v nainen kirjoitti:
Oi ,oletko "ihan mies" entä trasu DMDMDMDMDM
Olet nyt hiljaa, sinulta ääliltö en mitään kysynyt vidun "lollipop" SKJO!Oletko kalajoelta?Enkö ole antanus sulle seksiä kun noin purnaat tässä?Anna s-postin osoite niin otan yhteyttä ja hoitelen sinullekin megaluokan orgasmin ja tämän jälkeen voimme olla ystäviä ja sekstailla usein.Erilaiset leikitkin kiinnostaa mua :) hmm....
- oikea ap
t:eräs25v nainen kirjoitti:
Oi ,oletko "ihan mies" entä trasu DMDMDMDMDM
Olet nyt hiljaa, sinulta ääliltö en mitään kysynyt vidun "lollipop" SKJO!ja taas..mikä tarve joillain on esiityä ap kirjoittajina..onko kivaa oikeasti loata jonkun maine?
onko kivaa vittuilla ap-nimikkeellä ja osoittaa omaa typeryyttä..
- patuliini
Mielestäni tosi ystävän kriteerit ovat mm.pyyteetön auttavaisuus ,toveruus kaikissa muodoissaan,voi luottamuksella puhua ihan mistä vaan asiasta vannottamatta "tästä ei sitten hiiskuta kellekkään" Hän tuntee ja tietää osaa pitää sellaiset asiat sanomattakin itsellään,toki sen on oltava molemmin puolista.Sanoo suoraan mitä on mieltä asiasta eikä odota että ystävä myötää aina,"joo joo"mies.Luotettava, annan hänelle kaksikymppisen ja sanon anna se sama raha puolenvuoden päästä takaisin,hän antaa sarjanumerokin täsmää.Mielestäni tällainen ystävyys on ihan syvimmästä päästä."Jaloterästä"
- 27
Mitä silllä kakskymppisellä teki?
"ntaa sarjanumerokin täsmää."
Miksi kukaan ei halua olla ystäväni kun ilmoitan, että minulla on lapsia......kriteerinsä kullakin. Etkö huomaa, että itsekin asetat rajoja?
- Sitä saa mitä tilaa.
Huh huh, oletko kuullut sanontaa: niin metsä vastaa kuin sinne huutaa? Olen itse ylipainoinen, yksinhuoltaja, tällähetkellä jopa työtön ihminen, mutta ei minulla ole koskaan ollut mitään vaikeuksia tutustua ihmisiin ja/tai luoda ystävyyssuhteita. Minulla on aivan fantastinen (ok, äklöä, mutta ketjun aloittajalle pitää painottaa asioita..) ystäväpiiri joka koostuu, ylläripylläri rikkaista suomenruotsalaisista ja suomensuomalaisista, mainostoimisto-, musiikki-, käsityöläis-, rakennus- ja siivousalanammattilaisista, eläkeläisistä, työttömistä, sairaista, maalaisista, maahanmuuttajista, tohtoreista ja maanisdepressiivista, taksinkuljettajista ja toimitusjohtajista... ja kaikki he ottavat yhteyttä/ minä otan yhteyttä heihin...näen, tapaan, kuuntelen ja tulen kuuluksiheidän seurassaan....en ymmärrä miksi aloitit keskustelua aiheesta; ehkä peiliin katsominen riittäisi!
- Kyllä se näin on
Etusivun kuva kertoikin jo kaiken.
Me kauniit, koulutetut ja kullakkaat.
Etkö jo muka ole sitä sitten?
No baddempaa luckia sitten vaan. - Kokomoko on !!
Hyvät kommentoijat !! Yh. ylipaino? ja itsetunto !!! Sisäisesti noin kauniisti ajattelevat ja "ehkä" purisoovat, niin, kun onhan teistä tykkääviä paljon ja jotka osaa aina ajatella positiivisesti !!!!, mutta!!!! Lapset, minä ja mikä se sinun nimesi on ?? Ei toimi, Ei toimi Ja 1000 kertaa lisää !!! Onhan se vaikeeta tutustua, jos ei saa aikaa itselle, mutta monen kerran nähny, että 1 pano parempi, kuin tulevaisuus/ kokonaisuus ??? Säälittävää !!!
- lollipopxxx
JA MUN MIELESTÄ vittu ON TÄRKEINTÄ ETTÄ SE SAATANAN YSTÄVÄ ON LUOTETTAVA, MUKAVA, REHELLINEN, SILLÄ ON AIKAA MULLE JA VOI OLLA TÄYSIN RENNOSTI SEN SEURASSA. vitun sama onko lukiossa, amiksessa, kauppiksessa tai niiden käynyt tai siwan kassalla tai vittu miljonääri. omaisuudella ei oo vittu mitään väliä tai millään vitun paskakouluilla. toki luonne ja ulkonäkö niin ettei iha vajaalta näytä tai vaikuta mutta harvat ihmiset sellasia onkaan.
- IHMISIÄ RIITTÄÄ
Kuulehan ...yhteiset kiinnostuksen kohteet..ole sellaisten ihmisten joukossa.
- 16 vuotias
miks kaikkien viestien välillä syntyy kitkaa ja kaikki alkaa "riiteleen"? huoooooh, uskon et moni teistä on aikusia.. ette nähtävästi kovin henkisesti.. :)
- harvassa todelliset
Todella harvassa sellaiset ystävät, jotka eivät olisi kaksinaamaisia seläntakanapuhujia. Valitettavasti liian usein sellaisiin törmännyt, eikä näinollen viitsisi nähdä enää vaivaa. Mieluummin jopa yksin kuin huonossa seurassa.
- mikä on ystävyys?
Itselläni on muutama hyvä ystävä ja kavereita on aina, mutta olen aika herkkä ollut, jos ystävä puukottaa selkään, koska koulukiusaaminen jättänyt ihan mukavat arvet minuun. Mutta minulla on kuitenkin nuo muutamat ystävät laidasta laitaan. Toinen on hieman ylipainoinen, mutta ihana ystävä, koska hänen kanssaan voi jutella asiasta kuin asiasta. Yksi on vuorostaan hieman laiska ja ei haluaisi tehdä töitä, mutta hänen kanssaan voi jakaa myös ilot ja surut. Kolmas välillä sanoo kärkkäästi, mutta hänen kanssaan voi puhua asiasta kuin asiasta. Ja kavereita on monenlaisia.
teräs25v nainen, täytyy sanoa että nuo sinun kertomat esimerkit on kyllä aika nykypäivää, millaisia jotkut naiset ovat ja ehkä miehetkin. He eivät tajua, että yhdellä tyhmällä tai parillakin sanalla he menettävät todellakin sen luottoystävän. Mutta ne varmaan haluavat kai olla mukamas parempia, mutta väärin. He ovat vain ihmisiä, kuten mekin. Mutta tuollaisista puheista jo voisi luulla, että on aika pahasti itsetunto ongelmia sillä ihmisellä, joka puhuu tuollaisia. Ja se on tullut huomattua, että heillä on.
Harmi, etten vaan muista sitä erään psylogin sanomista tarkkaan. Mutta jotenkin se meni: Jos näet miehen ajavan ferrarilla (tai hienommalla autolla), sääli häntä, koska hänellä on itsetunto ongelmia.
Ja kyllä tuo on tullut huomattua entisistä luokkakavereista, että kaikki piti olla täydellistä ja naamakin kaunis meikin avulla, mutta luonne oli ruma kuin mikä. - johna84
No, jos kriteerit on nuo. Saa mun puolesta olla olematta ystäviäni.
- huuuuuuuuuups
Ihmiset valitaan lasten kummeiksi myös ammatin perusteella.Olen suvussani aivan out ilman koulutusta,kun toiset ovat yliopisto väkeä.Minua boikotoidaan sillä perusteella,niin kyllä ystävätkin valitaan samoilla perusteilla.Entisistä koulukavereista on tullut jotain juoru ämmiä.Utsivat kaikkee jättäen kertomatta oikeesti mitä heille kuuluu muuta kuin v.n hienoo.Mitä enemmän ihmiset sinusta tietävät sitä haavuittuvampi olet.Älä ikinä ole kenellekkään ystävällinen,se kostoutuu!! Viimeksi,kun sitä olin,niin minun sanomisia käytettiin hyväksi ja hyväuskoisuuttani ja viimeiset 2 vuotta on mennytkin käräjillä.Tämä on sitä nyky suomee.
- 'jännittävää', hmh?
Siinä taitaa ns. "netti- ihminen" puhua? Taitaa olla niin, että ei ennen nettiä ja (epä) sosialisia medioita olllut paljoa juoruamistakaan tai että ainakin kiusaaminen on lisääntynyt säälittäville netin myötä, mutta älystä se yhä vielä on kiinni, että kenelle irseku kukin avautuisi tai uskoutuisi - itse en ainakaan koskaan ole uskoutunut netissä kenellekään mistään, eli eipä löydy ystäväpiiristäkään sellaisia, joihin en voisi luottaa. Näiden Suomi24- palstojen kiusaajat sitten... sellaiset voi jokainen jättää omaan arvoonsa, koska kertoohan se erittäin syvästä sielullisesta sairaudesta, jos kukaan netin kautta ketään kiusaa ja jos saa jotakin iloakin siitä, että ystävällisyydestä motiivina netissä v*ttuilisi. Kateellisille tietysti mahdollisuus netti kiusaamiseenkin, ikävä kyllä, kai sellainenkin, mutta harvassa varmaan ja onneksi ainakin kaikki niin pöpit on, jotka jaksais oikein aktiivisesti keskittyä mustaamaan kenenkään mainetta missään.
Mä en ulkopuolisena oikein käsitä näitä Suomi24- palstojen keskusteluja. - muttis444
"Älä ikinä ole kenellekään ystävällinen, se kostautuu."
No mikäs paikka se tästä maailmasta tulee jos kaikki alkaa tuollaisia neuvoja noudattaa?
Kyllä itsekin olen joutunu kärsimään liiasta ystävällisyydestäni ja kiltteydestäni, mutta en kyllä ala itteäni kovettamaan ja kyynistymään..
Ajattelen niin, että jos joku mua loukkaa niin ei se MUN häpeä ole, vaan sen loukkaajan. Okei, myönnän että kun tilanne on päällä niin sillä hetkellä pyörii vihan ja kostonhimon kourissa, mutta niihin tunteisiin ei saa jäädä loppuiäksi roikkumaan!
- Totta .
Sen olen nähnyt elämässä,että koulutus ja tittelit on monille tärkeitä.Niiden perusteella ihminen usein luokitellaan.Myöskin se on enemmän kuin totta,että mitä enemmän ihmiset tietävät sinusta,sitä haavoittuvaisempi olet.Arkaluontoisiakin asioita levitellään ja riepotellaan joka puolelle.Sellaisessa tilanteessa ei auta enää muu kuin kävellä kylmästi tuntematta ohi,kun tulevat vastaan.
- sellaisia on aina
No ainahan on tässä maailmassa ollut niitä tyyppejä, jotka "tietävät" kaikki asiasi paljon paremmin kuin sinä itse koskaan ;-) Heistä ei niin kannata välittää, korkeintaan vähän hymyilee ja pienesti hymähtää. Sellaseen toimintaan on yleensä syynä paha olo. Normaalisti ei ole kenelläkään tarvetta.
- huuuups
Sinä "totta" olet myöskin oikeassa.Minä itse olen luotettava ystävä,mutta kukaan ei tukeudu minuun.Esimerkkinä veljeni vaimo jonka avioliittoa yritin tukea ja en ikinä ollut häntä pettänyt ja kuuntelin.Yritin kuunnella molempia ja en asettunut kummankaan puolelle.Veljeni vaimo petti kuitenkin minut ja levittelee meidän perheen asioita.Sen kaiken tekee kostoksi,koska olimme pahoja ihmisiä,kun pystynyt tekemään ihmeitä heidän elämälleen.Minä vain voin sääliä häntä.En vihaa,mutta ihmettelen miksei ihminen voi puhua totta.Minulla ei ole mitään salattavaa.
- Hörönpöö
Ei todellakaan ole. Mulla on ystäviä ja kavereita laidasta laitaan, ainut yhdistävä tekijä on se, että viihdyn heidän seurassaan, kemiat toimii ja se, että heihin voi luottaa. Varakkuudella tai millään tuollaisilla toisarvoisilla asioilla ei ole mitään merkitystä. Itseäni ei esimerkiksi kiinnosta tiirailla mitään merkkilaukkuja, en edes tuolla kaupungissä yleensä kiinnitä niihin mitään huomiota, paitsi tietenkin siihen mailmankaikkeuden rumimpaan laukkumerkkiin eli Vuittoniin, jaiks.
Kaverit ja varsinkin ystävät hyväksyvät sinut juuri sellaisena kuin olet. Netissäkö on suhtauduttu sinuun tuolla tavalla? Netissä asiat menee usein vähän eri tavalla kuin livenä, eri asioihin kiinnitetään ehkä huomiota kuin livenä. Suosittelen lähtemään liikenteeseen ja harrastamaan juttuja, missä tapaa ihmisiä, siellä voisi olla hyvä mahdollisuus tavata ihmisiä ja ehkä niitä tulevia ystäviäkin. Ja toisekseen, jos netin kautta toimit, niin kannattaa olla nettikeskusteluissa aktiivisena sellaisessa paikassa, missä ihmiset tapaavat toisiaan aika ajoin myös livenä, ihan kaverimielessä. Itse olen sillä tavalla tutustunut moniin tosi mukaviin ihmisiin, joihin ilman nettiä en olisi koskaan törmännyt. - Joni Pikkuinen
Ystäviä ei löydy hakemalla.
- turhia kriteereitä tommoset
Ei mulla ole mitään tommosia kriteereitä??? Mulla itellä ei ole hirveesti kavereita mut mä meen ite näillä YKSI älä tuomitse minkään ulkonäön tai muunkaan turhan syyn takia. KAKSI älä tyrkytä ittees, kyl se vastakaipuu tulee jos on tullakseen! KOLME kusipäitten kans ei tarvii olla ja ole ite yhtä kusipää tätä kusipäistä kohtaan. Luonne on se mikä ratkasee jos se on aivan paska niin kiertoon ei nähä enään kiitos! Mä käytän samaa myös emännän ettimisessä jossa kyllä on ehkä pienet kriteerit mut ne ei liity ammattiin eikä pahemmin ulkonäköönkään. Vittuako tekee 400 fiksun näkösellä korkeastikoulutetulla kaverilla jotka ovat täysii kyrpiä? Must on tulossa kovaa vauhtia inssi eikä mua kiinnosta onko mun kaverit mäkkärin kassalla tai pankissa ekonomistina.
- yttytytytytyutyu
Ystäviä voivat olla ihmiset, jotka pitävät toisistaan, luottavat toisiinsa ja haluavat viettää keskenään yhteistä aikaa. Jotain samaa yleensä löytyy korvien välistä. Molmepien tulee kokea toisensa aitona ihmisenä.
Kaikki muu on ylimääräistä ja turhaa.
Ehkä Facebook on osaltaan laimentanut ystävyyden käsitteen kuravedeksi, jolloin ystävyys merkitsee ensisijaisesti paljon komeita / kauniita ihmisiä ympärillä elintason merkkeineen.
Yksi ystävä on parempi kuin sata tuttua. - Muovi kriteerinä
Ihmiset ovat nykyään muovisia, joten pitää olla hyvää muovia. Sellaista melko kiiltävää ja miellyttävän näköistä. Aivot tai sydän eivät ole suositeltavia, elleivät ne sitten ole myös näyttävää muovia.
Omaa muoviaan voi ja kannattaa kehittää, muuten tippuu kehityksen kyydistä. Nykyajan muovimarkkinoilla jatkuva kasvu ja muutos on kaiken a ja o. - Nainen 30v
Minä en huoli edes kaverikseni mitään kakkosluokan kansalaisia. Haluan liikkua vain näyttävissä porukoissa parempien ihmisten kanssa.
Mieheni on erittäin varakas liikemies(49v), ei ole pulaa rahasta.
Lapsemmekin ovat kunnollisessa yksityisessä päiväkodissa.- Suomi24 Tohtori
hahahaha, oletpas hienohelma
- 98%:ssa
Mensalaisetkin ajattelevat, että he kuuluvat älyllisesti siihen parhaaseen 2%:iin ja muut sitten ovat sitä jäljelle jäänyttä 98%:ia.
- näin meillä
Ystäväkriteerit?
No, pitää kuulu samaan uskonlahkoon! Me Jehovan todistajat ollaan nähkääs niin avarakatseisia ja suvaitsevaisia, että ystäväpiirimme saa muodostua vain toisista Jehovan todistajista! Emme kaveeraa sellaisten kanssa, jotka eivät ole todistajia.
Ystävyysmielessä meitä ei siis kiinnosta 99,7% suomalaisista. Vain oman lahkomme jäsenet. Me olemme ainoassa oikeassa uskossa. Kaikki muut tulevat kuolemaan Harmageddonissa, eivätkä ole "hyvää seuraa".
terveisin, jehovan todistaja - turhautunut..
Mä oon aina ollut tosi avarakatseinen ihminen, mulla on huumorintajua ja mä opiskelen lääketiedettä ulkomailla arvostetussa yliopistossa, mutta mä oon aina ollu se ruma. Mä oon lyhyt, laiha ja mulla on huono iho. Mä en tykkää juoda alkoholia enkä kuunnella jotain Petri Nygårdia, kuten monet 20-vuotiaat miehet keskimäärin. Mä oon vaan jotenkin tylsistynyt kaikkien ihmisten yksinkertaisuuteen, enkä mä nyt puhu koulutuksesta vaan tästä pinnallisesta maailmankuvasta. Suomessa jotkut taas pitää mua ylimielisenä, ilmeisesti mun koulutusalasta johtuen, vaikka en kyllä itse ikinä ole tunnistanut itsestäni sellaisia piirteitä. Eli kyllä, ulkonäöllä on nykyään tosi suuri merkitys, valitettavasti.
- Tyytyväinen .
Minulla ei ole yhtään ainoaa ystävää,ei ole ollut vuosiin.Siitä huolimatta olen tyytyväinen.Katson paljon tv:tä,luen ja olen netissä.Lenkkeilläkin yritän välillä.Säästyy monelta pahalta,kun ei ystäviä ole.Ennen heitä oli,mutta petyin pahasti moniin,joten erakkona olo alkoi maistua paremmalta.Enkä ole muuta kaivannut.
- Oppi syrjinnästä
Vanhoillislestadiolaisilla tuo on helpompaa: ovat lapsesta saakka aivopestyjä uskomaan, että ystäviksi kelpaavat vain vanhoillislestadiolaiset. Lue suolipalstaa
http://keskustelu.suomi24.fi/debate/4172 ja järkyty.- Kurkkasin palstaa
Aika järkyttävää tapakulttuuria - noin pikalukemisella päätellen.
- uudeltamaalta
olen urheileva ja urheilullinen mies täältä e suomesta.itse olen erittäin tarkka kenet kelpuutan ystäväkseni koska en juurikaan luota ihmisiin.
työkaverit on vaan työkavereita heitä en todellakaan halua vapaalla nähdä,ellei sit ole pakko.
koira ihmisiä en halua kavereiksini koska haluan puhua muustakin kun moppe sitä moppe tätä.sama on lapsiperheiden kanssa,vaikka pidänkin lapsista.
minulla toki on paljon tuttuja joiden kanssa juttelen eli jään monesti suustani kiinni esim kauppareissulla. eli 30 minuutin pölinä tuokiot eei ole todellakaan harvinaisia.mutta jos minut esim pyydetään johonkin tilaisuuteen kieltäydyn kohteliaasti.samoin puh numeroani en herkästi anna kenellekkään.
minulla oli aikoinaan paljonkin ihmisiä jotka soitteli ja kyseli kuulumisia mutta kun en itse koskaan soittanut takasin loppuivat puhelut.
olenkin monesti kuullut lauseen miksi sinua ei koskaan näe missään,tai miksi sinusta ei koskaan kuule mitään.- Osaan välimerkitkin
Jospa jättäisit urheilut ja ryhtyisit opettelemaan kirjoittamista, Aloita vaikka yhdyssanoista...
- huuuuuups!
Minä kyllä olen mukana ns.harrastuksissa missä (muka) tapaa ihmisiä.Ei mulla ole edes Facebookia niin kuin joku älypää tuossa väitti eli en ole netti-ihminen.Ei kannata viisastella,jos ei tiedä ihmisten taustoja.Ihmiset ovat vain kylmiä ja kateellisia.Minua ei naiset huoli kaveriksi,koska olen kaunis ja näytän ulkomaalaiselta vaikka olen ihan tavan juntti.Siitä kiusattiin jo koulussa vetämällä mm:hiuksista.Minun päälleni on myös syljetty,kun olin kahvilla keskellä kirkasta päivää??! Usein luullaan,että rumat ja lihavat täällä ruikuttaa,mutta ei se mene niin.
- shieet
hahhahhah. ei se kaverien saanti mistään materiasta kiinni ole! Tärkeintä on ihminen itse. Parasta olla vaan oma itsensä!
- PeaceLoveBrain
Itse ainakin olen todella nirso ketä kelpuutan ystävikseni. Mieluummin 1 hyvä ystävä kuin 10 puolittaista.
Toki, en niin tarvitsekaan ystäviä, yksin on ihan hyvä olla. Tuhlaisivat vain vähäistä aikaani. Jotkut yrittävät olla ystäviäni, mutta erittäin harvan kanssa jaksan edes vähää alusta seurustella. Syynä yleensä, että käyttäytyvät junttimaisesti (eivät omaa tarpeellista henkistä herkkyyttä ja henkisyyttä), ja / tai eivät ole kykeneviä järjelliseen keskusteluun.
Näillä parilla kriteerillä saan yleensä ohittaa noin 90% ihmisistä, ehkä suuremmankin määrän. Tuntuu, että monikin niistä, jotka kykenevät järjelliseen ajatteluun, ovat kylmiä ihmisiä. Sitten taas tunnepuolelta herkät, eivät turhan usein pysty taas keskustelemaan "järjellisistä" asioista.
Olenkohan koskaan tavannut sellaista ihmistä, joka kykenisi molempiin: olemaan herkkä ja henkinen, sekä kyvykäs myös loogiseen ja järjelliseen ajatustoimintaan? Monesti tuntuvat kumoavansa toisensa. Kyllä kaikilla ainakin yksi pitäisi olla.
Onnex ei tarvitse miettiä tällaista. Jokainen kadulla vastaan tulija on potenttiaalinen uusi kaverini
Huomioitko ne kadunkulmilla pyörivät Kalja-Veikotkin.
Täytyy sanoa, että se on jo reilua meininkiä!radikaalihiiri kirjoitti:
Huomioitko ne kadunkulmilla pyörivät Kalja-Veikotkin.
Täytyy sanoa, että se on jo reilua meininkiä!En puhuisi huomiosta vaan en sulje pois ketään
- super_elina
Kun tätä viestiketjua lukee, niin tulee mieleen ainakin itselleni, että miksi ihmeessä täällä niin monet ihmiset yleistävät? Tarkoitan esimerkiksi sitä, kuinka koulutetut tai vaihtoehtoisesti kouluttamattomat olisivat monien mielestä parempia ystäviä kuin ne jotka ei ole juuri vaikkapa koulutettuja? Tuon asian suhteen voin sanoa, että kyllä niitä ystäviä voi löytää mielestäni ihan yhtä lailla koulutetuista kuin kouluttamattomista (ja toisinpäin). Minullakin on sekä pitkälle koulutettuja että kouluttamattomia ystäviä ja kaikkea siltä väliltä, mutta kaikki he ovat yhtä arvokkaita. Koulutuksen määrä ei kerro, onko toinen ihminen hyvä ystävä vaiko ei.
Muutenkin, mitä enemmän kriteereitä laittaa ystäville, sitä vähemmän niitä myös on useimmiten. Jotkut toki silti ovat yksinäisiä tahtomattaan, mikä on ikävää! Itse viihdyn paljon yksin, joten oikein läheisiä ystäviä minulla on vähän. Mutta kaukaisempia on paljon ja ihanaa on, että heitä on monenlaisia! En halua luokitella heitä enkä yleensä sitä tee, mutta tämän keskustelun puitteissa voin sanoa, että kyllä heissä on yhtälailla koulutettuja kuin kouluttamattomiakin. Ei jompikumpi edellämainituista vaihtoehdoista tee ihmisestä sen parempaa ystävää vaan kyllä kaikentyyppisistä ihmisistä tuntuu löytyvän niin mukavia kuin rasittaviakin ihmisiä.
Luulen, että on yleensä enemmän kyse ihmisen omasta luonteesta ja esim. onko ujo / sisäänpäinkääntynyt tai ulospäinsuuntautunut / sosiaalinen. Ystävät ovat tärkeitä, joten tämän keskustelun aihe on mielenkiintoinen ja ajaton todellakin! Kiitoksia viestiketjun aloittaneelle siitä! :) - luonteet_yhdistävät
Minulle tärkeintä ystävyydessä on niin sanotusti olla samalla aaltopituudella. Ex-poikaystäväni pyysi minua ystäväksi nykyiselle tyttöystävälleen (?!) ja jonkin aikaa jaksoin tutustua, mutta myöhemmin huomasin ettei olla niin samanlaisia, että siitä voisi jotain ystävyyttä/kaveruutta edes kehittyä. Hän on ujo ja pohdiskeleva, minä taas menevä ja puhelias. Vaikka sanotaan vastakohtien vetävän toisia puoleensa ainakin parisuhteissa, en itse allekirjoita tätä omalla kohdallani.
Ulkonäölliset seikat, statukset yms. ei voisi vähempää kiinnostaa. Jos on lihava, koulutamaton ja kaiken lisäksi tyhmä, kannattaa säästää ja ostaa Harrikka. Toimii ainakin miehillä. Ja jos ei o varaa pyörään, on pienet mahdollisuudet kavereiden saantiin, kun hommaa jostain halvalla sellasen musta-oranssin "wanna-be"-takin.
- ...ja intressit
Välttämättä en allekirjoita edellisiä kommentteja...Tottahan luonteet tietysti yhdistääkin, mutta eikös se ole melkoista rajaamista ja ehtojen asettamista muuhun maailmaan nähden; harva meistä kanssaihmisistä täysin identtinen on. Mielestäni hiukan erilaisilla näkemyksillä rikastuttaa omia näkökulmia ja on mahdollista oppia jatkuvasti uutta. Ainakaan itse en etsi peilikuvaa. Kiinnostun uusista asioista ja olen meneväkin, puhelias ja yhtälailla hiljaisempikin, mutta nämä riippuvat kovasti tilanteesta ja seurasta.
En koe tarvetta tuottaa jatkuvaa mölyä äänessä olemisen pakosta, vaan osaan olla hiljaakin vaivautumatta. Sitä en ymmärrä, kuinka nykypäivänä monelle yhteistä on hirveän haloon nostaminen jostakin pienestä asiasta! Mieluumin seuraan sivusta huvittuneena esitystä, jossa pari tuttavaa huutaa ja feikkaa suureen ääneen kummalla asiat on paremmin, tai jotain muuta. Vastakohdat voivat toimia, tai sitten eivät, riippuu siitä onko yhteisiä kiinnostuksen kohteita ja tapaa toimia/ tehdä asioita. Jos lähes kaikki on vastakohtaista, puhumattakaan maailmankuvasta, niin saattaa olla hankalaa. - merkiisu
Snähän se olet nirso. Jo heti olet arvostelemassa koulutettuja, vegaaneita jne. Vähän enemmän saliivuutta aj hyväksyntää niin kavereita löytyy. Katsele ympärillesi. Monellako on merkkilaukku? Montako lihavaa näet? Et näe montakaan aitoa merkkilaukkua, näet kuitenkin lihavia joilla on paljonkin kavereita. Et voi sitäkään tietää, onko muodin perässä juokseva kana. Hän voi olla ihan kiva ihminen, joka kuitenkin täyttää elämänsä tyhjiötä sillä muodin perässä juoksemisella, aivan kuin sinä syömisellä, jos kerta olet lihava. Salli nämä omituisuudet ihmisille, hekin sallivat sinun omituisuutesi sinulle.
Minäkään en välitä muodista, mutta seuraan sitä silti ja tiedän trendit ym. vaikka en itse pukeudu kuin useimmiten vain vanhoihin kirppareilta hankittuihin vaatteisiin (kenkiä en osta kirpparilta). Kaverit eivät ole jättäneet sen takia että minulla ei ole merkkilaukkua ja vaatteita. Eivät myöskään ole jättäneet sen takia että on merkkilaukku ja vaatteita. - Mualta.
Mitenkä se menikään se niinsanottu sanonta helsinkiläisistä.. "Helsinkiläiset luulee että kaikki elämä on Kehä 3 sisäpuolella". :--D
Itse asun helsingissä ja sain todella helposti ystäviä koulusta.
Kaikki ovat hyväksyneet minut sellaisena kuin olen,
maalta kun olen tullut tänne. :)
Tiedän kyllä miten sisäsiittoisia ihmisiä täällä ihmiset pahimmillaan voivat olla,
mutta elä masennu. Onhaaa niitä muiitakkkiiii ihmisii, mukavempiii jopa.. Koko mualimo täynnä!- Mualta.
ja edellisiin lisäten niiin.. Ei sitä kantsu aina ennakkoluulojen perusteella ihmisiii tuomita. :) Erilaisuus tekee tästä maasta rikkaan! Kyllä niitä kultakimpaleitakin löytyy, joiden kanssa tuut varmasti toimeen. :) Mullakin kavereita joitten kanssa en iha ylimpiä ystävyksii ole, enkä tule toimeeen kunnolla.. mutta kavereita nekkii on! :)
- gtrfyse
no lolll
- fetr4ygt6ju
ehkä sun ei kannata kaveri ilmotuksessa oikeen painottaa että "olen köyhä lapsia vihaava ylipainoinen nainen" tuostahan huokuu negatiivinen asenne.Kannattaa korostaa niitä sun hyviä puolia :) ja jos kaveri ilmoitusta kirjoittaa niin miks siihen tarviis edes omasta ylipainosta ilmoittaa? Ei mulle ainakaan ole painolla mitään tekemistä ystävyyden kanssa.
Ketjusta on poistettu 8 sääntöjenvastaista viestiä.
Luetuimmat keskustelut
Kuvat! Dannyyn liitetty Helmi Loukasmäki, 22, on puhjennut naisena kukkaan - Some sekoaa: "Sä..."
Ooo, kaunis aikuinen nainen Helmistä on kasvanut siinä yli 80-vuotiaan Dannyn rinnalla! Katso uudet kuvat: https://ww685503- 613684
Suodatinpussin kastelemalla saa parempaa kahvia
Kokeilin niksiä ja kyllä tämä kahvi on parempaa nyt. Ei lainkaan maistu paperiselta. Huljuttelee hanan alla suppiloa pap1532725Tidätkö nainen
että suoraan sanottuna v.tut.aa että pääsit näin lähelle minua. Ei olisi oikeasti aikaa tähän mutta silti aina välillä o1052166Mikä on kaivattusi etunimi?
Otsikossa siis on kysymys eriteltynä. Vain oikeat vastaukset hyväksytään.1031980Oho! Arja Koriseva paljastaa TTK:n ekasta suorasta lähetyksestä: "On vähän ärsyttävä yhtälö!"
Upea Arja Koriseva! Tsemppiä haasteelliseen tilanteeseen! Lue lisää: https://www.suomi24.fi/viihde/oho-arja-koriseva-211299Onkohan sinulla kaikki hyvin?
Nyt vähän sellainen outo tunne tuli. Sinun asiasi niin ei minulle toki tarvitse kertoa. Kunhan mietin...381277En kestä katsoa
Sitä miten sinusta on muut kiinnostuneita. Olen kateellinen. Siksi pitäisi lähteä pois961268Huikeeta, mahtavaa, ihan mielettömän upeeta
Me ostettiin talo Espanjasta. Tosin saadaan käyttää sitä vain muutama viikko vuodessa kun on monta muutakin ostajaa! M1951222- 1731136