Olemme olleet naimisissa 10 vuotta. Tänä aikana mieheni yritys on kasvanut ja kehittynyt valtavasti.Meillä on 2 lasta. Kun yritys menestyy miehen kiireet lisääntyvät ja vuosi vuodelta olen huomannut kuinka perhe jää aina taka-alalle ja miehen elämä ja ajatusmaailma pyörii vain yrityksen ympärillä.Hoidan kodin ja lapset ja olen myös työssä.Yrityksen menestyksen myötä myös miehen varallisuus on lisääntynyt ja se on tuonut tullessaan muutoksia myös mieheni käyttäytymiseen ja suhtautumiseen muihin ihmisiin ja läheisiin.He ovat ns. ilmaa ja heillä ei ole mitään merkitystä. Haluankin tietää onko tämä yleistä muutosta ihmisessä tällaisessa tilanteessa vai enkö minä pysy itse muutoksessa mukana. Olen jalat maassa tyyppi. Viime vuosina olen miettinyt, onko perhe este ja jarru mieheni vauhdille, koska usein se siltä tuntuu kun koittaa saada häntä mukaan perheen yhteisiin juttuihin, jotka eivät häntä todellakaan enään kiinnosta.Voiko menestys tehdä alunperin mukavasta miehestä itsekkään ja "ahneen"?
yrittäjän vaimo
16
3139
Vastaukset
- koettu on
Tyypillinen kuvio sinulla siellä. Mutta muista, että menestyvän miehen takana on aina nainen! Tuskinpa hän yksinään touhuten olisi päässyt siihen mihin on. Nyt on kotona perhe odottamassa ja huolto pelaa - sinun ansiostasi... Tuskinpa miehesi omasta unestaan herään ainakaan ennen kuin sinä ja lapset häivytte kuvioista tai elämä muuten koettelee häntä jollain kovemmalla tavalla... ...
- ei riitä
Miehille näköjään ei mikään riitä. Perhe on ja pysyy ja toimii ja sitä ilmeisesti pidetään itsestäänselvyytenä. Ja työjutut kuuluvat myös miehen elämään ja perhe vain rajoittaa.
Jalkojen kuuluu olla maassa. Muunlainen elämä on pilvilinnojen rakentelua. Eräänlainen pilvilinna kai sekin, että perhettä voi kohdella miten vaan ja se on itsestäänselvyys. Raha voi sotkea monen pään.
Avioliitossa joutuu välillä punnitsemaan hyvät asiat ja ne hiton rasittavat asiat. Mitä sinä saat avioliitosta? Ja miten rasittavaa se sinulle on? Täytyy vaan omaa elämäntilannetta arvioida siltä kantilta, että mitä kaikkea sitä suostuu sietämään. Ja tehdä päätöksensä siltä pohjalta. - Shirlee
niin aikas usein käy noin mutta teillä on kuitenkin pitkä liitto takana niin miksi sitä kannattaisi ainakaan lopettaa.Puhu hänelle et hänen täytyy yrityksestä huolimatta ottaa muut huomioon eikä pyöriä vain sen yrityksen ympärillä.
- Yhden miehen Karkki
Hyvä nainen Arvosta toki, ettei sinulta ja lapsiltasi ilmeisestikkään mitään puutu, kyllä se sinun miehesi on sinulle olemassa, teidän vuoksihan hän todennäköisesti tekee kaiken tuon.
Itselläni myös menestyvä työnarkomaani mies, itse olen tälläinen ihan hyvä nainen, käyn kolmivuorotöissä, Arvostan todella suuresti ja olen ylpeä siitä että voin ajella huippuluokan autolla kaikilla mukavuuksilla ja mausteilla työmatkani ja muutkin reissuni, miehelleni on kaikki kaikessa se että minulla on hyvin kaikki ja e´nnen kaikkea turvallinen kulkuneuvo, ettei minulle sen takia ainakaan sattuisi mitään, hänen sanojaan lainatakseni.
Mieheni tekee myös pitkiä päiviä vime kesänkin 17,18...jopa 20h n työpäiviä..........kun itselläni on lomaa tai vapaapäiviä omista töistäni, kuljen mieheni mukana, koska se on meistä molemmista ihanaa, joskus toisinaan olemme kahdestaan mökillä ja hulluttelemme sielä keskenämme tai menemme juhlimaan minne huvittaa.. se on kyllä hienoa se kaikki arvostan sitä mitä meillä on, vähäistä vapaa aikaammekin koska toisinaan mieheni osaa myös järjestää päivä kaksi viikolla vapaata, niin voimme jäädä jos itsellänikin on vapaita niin vaikka mökille nautiskelemaan toisistamme..
Olemme jo molemmat yli ´nelikymppisiä, meillä ei ole lapsia olemme vain kahden ja se riittää..
itse teen omalta osaltani kaikkeni, että mieheni jaksaisi tehdä pitkiä työpäiviä, koska viihtyy töissään eikä se tunnu sinänsä työltä, (näin olen ymmärtänyt).. hieron lähes poikkeuksetta joka ilta tai aamu rakasta miestäni niskoista, päästä, selästä, mistä vain jos se hänen oloaan helpottaa..
Tiedän, että olen miehelleni kaikki kaikessa sitä hän on myös minulle.
Sinulle perheenäiti ja miehesi Nainen, haluaisin sanoa, että älä kadota sitä tunnetta ja rakkautta sydämestäsi, usko siihen, että myös sinun miehesi tekee kaikkensa, jotta teillä olisi hyvä olla, Arvosta ja kunnioita sitä. Ehkä voisit miettiä kuinka voisit Jumaloida miestäsi enemmän, jotta hän tuntisi enemmän olevan rakastettu... ehkä sitten sinäkin tuntisit jotain enemmän... Päästä miehesi sydämeesi lepäämään ja huolehtikaa varoen ja hellien rakkaudestanne ja toisistanne,... Kyllä se siitä Olet varmasti Hieno ja Ihana nainen miehellesi. Lopeta valitus ja haihattelu, kuka tosiaan haluaisi miehen joka kävisi muutaman tunnin pyörähtämässä työpaikalla, ja sitten asuisitte jossain läävässä köyhästi ja ilman mukavuuksia.
- Nuori vaimo
Olemme olleet 5 vuotta yhdessä ja menneet naimisiin kesällä. Mieheni on kolmekymppinen ja minä nuorempi. Hän on n. 20 hengen yrityksen toimitusjohtaja ja minä vielä korkeakouluopiskelija.
Kumpikin meistä haluaa lapsia. Huolestuttaa vain, miten siihen riittää aika? Itse olen suurperheestä, ja äitini on tehnyt uraa sillä välin, kun isä on vähemmän vaativan työnsä ohella huolehtinut meistä lapsista. Mieheni perheessä puolestaan hänen isänsä teki uraa, ei ollut juurikaan lapsista kiinnostunut ja erittäin älykäs anoppini esim. jätti väitöskirjan teon sikseen ja rupesi perustamaan perhettä...
Monet mieheni alaiset ovat meidän yhteisiä ystäviämme jo vuosien ajalta. Esim. heidän myyntijohtajansa sanoi: sitten kun firma menee pörssiin ja voidaan palkata kokeneempi toimitusjohtaja, minulla ja miehelläni olisi taas enemmän yhteistä aikaa...- Toimitusjohtaja minäkin
Omassa firmassa on vain muutama mies, mutta ajan riittäminen on omista valinnoista kiinni. Nyt kun on palkollisia, niin hommat etenevät vaikka en oliskkaan töissä 24/7. Jos ei ole mitään varsinaisia "toimitusjohtajahommia", voin olla pois monta päivää ilman että kukaan huomaa mitään ;)
Toista se oli silloin kun oli vain kaksi miestä töissä, jos itse oli pois töistä, kaikki pysähtyi.
Yli viiden miehen firmassa voi helposti delegoida, ei niistä uusista isoista diileistä kokoaikaa neuvotella. Tottakai jos elämän ainoa tavoite on saada firma kasvamaan mahdollisimman nopeasti, tai ei halua jakaa kenellekään vastuuta, niin kyllähän se silloin kaiken mahdollisen ajan vie.
- Voi olla
Mutta jos mies on palkkatyössä ja tulee kotiin joka ilta viideltä ja syö aiemmin töistä kotiin tulleen vaimon laittaman ilta-aterian ja sen jälkeen rojahtaa sohvalle koko illaksi kaukosäädin kädessä, tämä toistuu illasta toiseen, vuodesta toiseen, ei kummempia harrastuksia, kyllä tällainenkin meininki voi alkaa risoa vaimoa.
- avioliitossa oleva yksinhuo...
Sait ihan hymyilemään...taidat olla aivan oikeassa. Kultainen keskitie olisi loistava, mutta sitä ei taida kovin monella olla. Se on kuuölemma vaikeasti kuljettava tie.
- vastaava tapaus
se on ymmärrettävää, kun köyhä poika menestyy ja keltanen nousee si´t päähän, keskustelkaa asiasta, tuo juttu korjaantuu.. kun kaverit kaikkoaa.
- Yrittäjääää
Kun ei muuta niin kateelliseksi pitää alkaa...
- yrittäjä mies
Asiat ei aina ole miltä näyttää.
Yrittäjänä ajautuu vääjämättä tilanteeseen jossa koko elämä muuttuu kamppailuksi .
Luulen että läheiseni minustakin luulevat että kusi on kihahtanut nuppiin mutteivat he voi tietää kuinka asiat oikein ovatkaan.
Kun mielessäsi on koko ajan suorittamista sinusta tulee sokea ympäristöäsi kohtaan,sinulta pyydetään koko ajan jotain,sinun on jaksettava junailla asiat mielessäsi valmiiksi.
Yrittäjänä aivot tekevät töitä kahvipöydässäkin,sinä vaikutat hajamieliseltä ja poissa olevalta.
Olenkin ajatellut että jos minunkin yrittäjän taakkani pistettäisiin hetkeksi kenelle vaan niin siinä polvet notkahtaisi monelta,vasta silloin ymmärrettäisiin kuinka kova tuo taakka on kantaa joka hetki.
Yrittäjä ei helpolla myönnä raha vaikeuksiaan,sitä yrittää vain selvitä eteenpäin.
Yrittäjän vaimoja säälin,ei omalla vaimollanikaan helppoa ole ja kannan siitä kaiken lisäksi huonoa omaa tuntoa.
Yrittäjän ainoa keino on löytää elämänsä takaisin lopettaa yrittäminen,monelle se tule konkurssin muodossa koska siitä oravan pyörästä ei vapaa ehtoisesti kukaan hyppää pois.
On toinen seikka tietenkin menestyneet yrittäjät,mutta kukapa se tietää aina mitä menestyneeltä näyttävän yrittäjän oikea tilanne kulloinkin on.
Voimia sinulle. - jalat maahan
yrittäjä mies kirjoitti:
Asiat ei aina ole miltä näyttää.
Yrittäjänä ajautuu vääjämättä tilanteeseen jossa koko elämä muuttuu kamppailuksi .
Luulen että läheiseni minustakin luulevat että kusi on kihahtanut nuppiin mutteivat he voi tietää kuinka asiat oikein ovatkaan.
Kun mielessäsi on koko ajan suorittamista sinusta tulee sokea ympäristöäsi kohtaan,sinulta pyydetään koko ajan jotain,sinun on jaksettava junailla asiat mielessäsi valmiiksi.
Yrittäjänä aivot tekevät töitä kahvipöydässäkin,sinä vaikutat hajamieliseltä ja poissa olevalta.
Olenkin ajatellut että jos minunkin yrittäjän taakkani pistettäisiin hetkeksi kenelle vaan niin siinä polvet notkahtaisi monelta,vasta silloin ymmärrettäisiin kuinka kova tuo taakka on kantaa joka hetki.
Yrittäjä ei helpolla myönnä raha vaikeuksiaan,sitä yrittää vain selvitä eteenpäin.
Yrittäjän vaimoja säälin,ei omalla vaimollanikaan helppoa ole ja kannan siitä kaiken lisäksi huonoa omaa tuntoa.
Yrittäjän ainoa keino on löytää elämänsä takaisin lopettaa yrittäminen,monelle se tule konkurssin muodossa koska siitä oravan pyörästä ei vapaa ehtoisesti kukaan hyppää pois.
On toinen seikka tietenkin menestyneet yrittäjät,mutta kukapa se tietää aina mitä menestyneeltä näyttävän yrittäjän oikea tilanne kulloinkin on.
Voimia sinulle.Kyllä yrittäjänkin pitäisi yrittää pitää jalat maassa, eikä rakennella omia pilvilinnojaan. Jos rahat on loppu, ne on loppu ja tilanteeseen on suhtauduttava realistisesti. Jos ympäristö stressaa jatkuvilla typerillä kyselyillä, niin yrittäjän pitää sekin ymmärtää. Stressaantuneena teet huonoja päätöksiä ja yrittäjän tekemillä päätöksillä voi olla suuria taloudellisia vaikutuksia. Stressin takia voi niin sanotusti mopo karata käsistä. Eikä se kotona pää pyörällä olo tilannetta muuta paremmaksi.
Se, että seuraavaksi sotkee vielä perhe-elämänsäkin on jo turhaa. Keskity nyt tavallisen arkielämän tavallisiin asioihin. Kerää omia voimiasi. Käy saunassa, syö hyvää ruokaa ja tee niitä omia juttujasi. Ja jos perheesi tukee sinua, niin vietä aikaa perheesi kanssa. Turha huoli ja paniikintunne pois. Elämä nyt on sellaista, että välillä voi tulla vastoinkäymisiäkin. Ja suhtaudu tilanteeseesi realistisesti. Ja harkitse tekemiäsi valintoja huolella.
- Yksinhuoltajana minäkin
Mies yrittäjä, yritys kasvanut lyhyellä aikaa lujaa vauhtia. Vaatinut uskomattoman määrän työtunteja.. Aina lupaus, että "kohta helpottaa kun tämä on ohi" ja sitten tulee uusi asia ja helpotusta ei ole näkynyt. Ymmärrän, että iso yritys tuo järkyttävän vastuun ja paineen, koko ajan on hoidettava asioita eteenpäin. Mutta aina pelkkä ymmärrys ei auta jaksamaan loputtomasti. Joskus kun on ollut hetken helpompaa, sitten nukutaan aamulla pidempään ja ajankäyttö "löysenee", jotta kotiin tullaan edelleen erittäin myöhään. Se helpotus ei siis ole ainakaan vielä näkynyt kotona lasten hoitoon osallistumisena, arjessa mukana olemisena tai parisuhteeseen panostettuna aikana. Itse myös olen töissä, lisäksi hoidan kodin ja lapset kokonaan yksin. Miehen osallistuminen satunnaista, painostuksen jälkeen ja vasta sitten kun on pakko. Ja siitäkin pakollisesta saa kuittia.
Kun on normaalia tehdä ympäripyöreitä päivä, tehdään niitä edelleen vaikka ei ehkä olisi pakko. Eihän muuten olisi hyvä yrittäjä. Ehkä sitä oman työn rankkuutta (ainakin meillä) pitää yläpitää silloinkin, kun ei olisi enää pakko painaa.. En tiedä. Pitäsi olla onnellinen, että on koti, auto, tavarat ja vehkeet. Mutta on aika surullista olla näin yksinäinen avioliitossa. Ei ketään kenen kanssa jakaa arki, puhua asioista, iloita. Ei mahdollisuuksia tavata ystäviä (omia tai yhteisiä). Pitäs alkaa käyttää enemmän lapsenvahteja mutta sekin tuntuu vähän tyhmältä, kun lapsilla on isäkin. Tulee tunne, että jos lapsenvahdit mahdollistaa minun oman ajan, niin miestä ei näy sitä vähää. Kovasti on lupauksia lököisistä vapaavuosista jonkun ajan kuluttua mutta mihin asti yksin jaksaa?
Yritän kovasti olla hyvä yrittäjän vaimo; yritän ymmärtää, joustaa ja olla asettamatta enempää paineita. Mutta ihminen se olen minäkin. Miehen yritystouhuun lähtiessä annoin asialle siunaukseni edellytyksellä etten tule olemaan yksinhuoltaja parisuhteessa. Mies tämän lupasi..
No, muutama viikko vielä tsemppausta ja sitten yrityksessä aloittaa ihminen, jonka pitäisi helpottaa omalla panoksellaa miehen työtaakkaa, näin minulle on luvattu. Jos tilanne ei silloinkaan muutu en tiedä miten saan itseni taas uskomaan parempaan tulevaisuuteen. Valinnat olisi helppoja, jos mieheni ei sattuisi olemaan elämäni mies ja jos en todellakin ymmärtäisi hänenkin tilannetta.. =) Rakautta on molemmin puolin, aikaa ei. Pitää vaan keksiä miten jaksaisi eikä antas ittensä ajautua apatiaan.- avioliitossa oleva yksinhuo...
Tämä taitaa olla yleisempääkin ilmiötä kuin osasin ajatella. Sama kaava, kyllä tämä tästä rauhottuu, mutta tosiaan tulee aina uusia projekteja, ehkä yritys ei pyörikään ilman niitä, voihan se näinkin loppujen lopuksi olla. No,katsotaan kuinka käy, yritykseen tuli meilläkin ihminen jonka pitäisi helpottaa mieheni työtaakkaa, mutta mieheni on juuri sellainen joka sitä taakkaa ja vastuuta ei osaa tai ei halua jakaa. Kyllähän sitä on onnellinen siitä, että on koti, auto, mökki jne. mutta se juttukaveri ja "lämmin kainalo" puuttuu liian usein. Kyllä minäkin valitsen lapset ja ystävien tapaaminen on jäänyt kokonaan. Joskus olisi vain mukava jutella aikuisen ihmisen kanssa. Eikös niin sanota, että kärsivällisyys palkitaan. Täytyy uskoa siihen.
- ei aina näin
Elin lapsuuden perheessäni saman kuvion; isästäni tuli menestyvä yrittäjä. Hän ei kuitenkaan muuttunut ahneeksi ja välinpitämättömäksi, hän oli luonteeltaan vahva.
Uskon, että viisas ihminen muuttuu menestyksen myötä nöyräksi. Miehesi ei ole tainnut pysyä psyykkisesti menestyksen vauhdissa, vaan se on tehnyt hänet välinpitämättömäksi. Hän ei ole henkisesti kypsynyt menestyksen myötä.
Tuossa tilanteessa on vaikea tehdä mitään. Ainoa, mikä voisi muuttaa miehesi käytöstä, on vakava henkilökohtainen vastoinkäyminen, jolloin hän huomaisi, mikä elämässä on todella tärkeää. - mävza
Ei yrittäminen ainakaan minusta tehnyt ahnetta vaan kylmä tunteisen idiootin, joka ei huomaa kuinka onnellinen on kun saa olla rakastamansa vaimon ja lapsen kanssa!
Ketjusta on poistettu 1 sääntöjenvastaista viestiä.
Luetuimmat keskustelut
Suomi on täysin sekaisin
Jo ties monettako päivää hirveä itku ja poru jostain helvetin nilviäisistä. https://www.is.fi/taloussanomat/art-20000104504859Ensimmäisestä kohtaamisesta saakka
minulla on ollut hämmentynyt olo. Miten voit tuntua siltä, että olisin tuntenut sinut aina? Sinun kanssasi on yhtä aikaa151732Aivan täysin tahallinen teko
Ei mitään puolusteluja, eikä selittelyitä. Kuljettajalle kerrottiin asiasta siinä paikanpäällä, mutta silti hän ajoi ves941478Suomussalmi saatu vihdoin maailmankartalle!
Nyt kun Suomussalmi on vihdoin viimein saatu ennennäkemättömällä tavalla maailman tietoisuuteen niin voitaisiin järjestä531359Olet saanut minut sekoamaan
Tunteiden ristiaallokossa vellominen on ollut melkoinen kokemus. Ei kukaan ole saanut minua niin raiteiltaan kuin sinä.231337Mainehaitta metsäkonefirmalle
Hukkajoen tapahtumista liikkuu paljon huhuja. Eikö kannattaisi julkaista raakkuja tuhonneen metsäkoneyrityksen nimi, kos531228Oho! Maajussi-Kallelta pakit saanut morsioehdokas Miss Suomi -kisoissa! Tunnistaisitko hänet nyt?
Hmm, tunnistaisitko?!? Onnea missihulinoihin! Lue lisää ja katso kuvat: https://www.suomi24.fi/viihde/oho-maajussi-01075Myönnän sinulle nyt
Että olen erittäin mustasukkainen sinusta jo nyt. Ikävä on tämä tunne, kun tietämättömyyden solista nousee myrkkyä miele541010Pysytäänkö nainen
edelleen yhtä viileän tyynenä kun nähdään. Uskotko että tahtoessani saisin murettua tyyneytesi hyvin helposti.57895Olen käyttäytynyt ristiriitaisesti
eikä minusta varmaankaan ota mitään selvää. Se johtuu siitä, kun järki sanoo ei, ei, ei ja sydän sanoo kyllä, kyllä, kyl61879