Meillä on ollut huono tilanne miehen kanssa jo pidemmän aikaa ja molemmin puolin on väläytelty eroa...Meillä on 2 pientä lasta ja olenkin miettinyt sitä vaihtoehtoa,että jos eroaisimme hetkeksi, muuttaisimme erilleen ja katsoisimme mitä kumpikin ajattelee tilanteesta ja olisiko niin helpompi...
Suurin syy tähän veivaamiseen on kuitenkin nuo 2 pientä ihanaa lasta joita ero varmasti eniten koskettaa...
Onko kellään kokemuksia miten lapset ovat reagoineet kun on erottu ja mahdollisesti palattu yhteen?Miten asiat ovat käytännössä menneet ja mitkä ovat olleet eron syyt ja onko osapuolet sitten muuttuneet niiltä osin että on voitu palata yhteen?
Meillä on miehen puolelta lievää alkoholin liikakäyttöä ja muutama pettäminen, ei osallistuta perheen ja tai kodin arkeen muuten kuin satunnaisesti kun minä potkin perseelle...Myöskään rahaa ei osata käyttää vaan sitä kulutetaan ties mihin turhakkeisiin ja minä saan sitten jemmailla rahaa, että sitä riittää ruokaan koko kuukaudeksi.. varmasti vikaa on minussakin, olen kuulemma aina naama väärinpäin ja kiukkunen enkä kunnioita mieheni omaisuutta(siis esim kun lapset on rikkoneet nyt playstationin ohjaimen..) ja järjestelen kotia mieleni mukaan, olen äkänen jos mies lähtee juhlimaan (puolustuksen sananen, kuka ei olisi jos toinen käy kännäämässä kerran-kaks viikossa??) ja rinkuttelen perään jos hän lähtee kaverille (siis kunpelkään että jää juomaan niin soittelen perään että onko juomassa jne, varmasti ärsyttävää, olen yrittänyt vähentää), tutkin hänen puhelinta (pettämisen pelko, olen lopettanut sen tosin, koska ei enää jaksa ees kiinnostaa) yms yms...
Tuntuu vaan niin hirveältä kun tiedän että minussa mainitut " viat" korjaantuisi sillä jos mies rauhottuisi juomisen suhteen (vikasta pettämisestäkin on jo kohta 2 vuotta) ja osallistuisi lasten ja kodinhoitoon edes jonkin verran enempi ja olen valmis tekemään töitä tän suhteen eteen .. mutta mies taas sanoo aina että "ethän säkään ole muuttunut" kun on taas jälleen kerran rikkonut lupauksensa juomisen suhteen..mutta mitenkäs minä voisin muuttua jos koko ajan vituttaa se ettei toinen pidä lupaustaan vaikk akuinka asioita puidaan...
Nojoo, kuitenkin siis, jos huomattais että halutaankin olla yhdessä, niin miten ero ja tämä mahd yhteen palaaminen vaikuttaisi lapsiin? En kuitenkaan halua sitä että erotaan, palataan yhteen ja taas erotaan jne jne...ja miten se käytänössä toimii, oletteko asuneet erilläänn ja palanneet takaisin yhteen mutta asuneet silti vielä erillään vai ootteko heti muuttanut takaisin yhteen jne?
asumusero,lapset,yhteenpaluu, kokemuksia?
7
4873
Vastaukset
- oppia ikä kaikki
Erotkaa ihmeessä, ja hetken päästä palaatte yhteen ja teette sen kuuluisan avioliitonparannuslapsen.Liitto kestää sen jälkeen n. pari vuotta kun yritetään väkisin sitä pitää kasassa vain lasten takia.Ajatelkaa nyt hyvät ihmiset joskus niitä mukuloitannekin ettei aina ois se oma perse tärkein.Mistäköhän kaikki häiriintyneet lapset tulee...
- Lollottimet
Että tänne tulee joku näinkin kehittävä mielipide kuin sinulla :)
En tiedä millainen lukemisen ymmärtäminen sinulla on, mutta sitähän tässä juuri yritin kysyä että onko ihmisillä kokemusta yhteenpalaamisesta ja siitä miten LAPSET siihen reagoi..jos jos olisin yksin voisi veivata ees sun taas mutta kun on nuo lapset niin pitää pikkasen enempi harkita...Jos minua kiinnostaisikin se oma perse enempi niin olisin jo lähtenyt enkä palaisi...en usko että olisimme ainoa perhe ketkä asuvat hetken erillään ja palaisivatkin yhteen enkä usko että lapsemme häiriintyisi siitä niin kovin kuin annat ymmärtää, ei heistä varmaan mitään pikkurikollisia tämän takia kasvaisi..mutta kiitos mielipiteestäsi, se oli tosi asiallinen ja rakentava, pidetään mielessä...
- Toinen elämä
Muuttuuko toinen ihminen koskaan toisen ihmisen takia tai pyynnöstä? Kokemuksesta tiedän että ei. Erillään asuminen ei ole mukavaa! Ja se kumppani josta ollaan erottu hänen vikojensa takia tai siksi ettei vaan enää olla oltu toisillemme ne tärkeimmät ihmiset. Alkaa erossa asumisen aikaan exä tuntua taas mukavalle, (jos ollaan tekemisissä koko ajan) kun ei tarvitse sitä koko aikaa katsoa ja siivota jälkiä yms. Saattaa olla enemmän romantiikkaa ja huomioimista.
Ja hups pian ollaankin siinä tilanteessa, että asutaan taas saman katon alla ja kaksi vuotta menee ehkä joten kuten ja asiat huononee ja huononee, kunnes ollaan alkupisteessä. Alussa kumpikin yrittää ehkä kovastikkin pitää illuusiota onnesta yllä.. Kunnes taas kumppani juo ja pettää. Eron aikana se on varmaan tehnyt sitä, myös mutta se on ollut silloin helpompaa ja vähän niinkuin luvallistakin etkä sinä siitä välttämättä edes koskaan saa tietää.
Taas olisi muutettava erilleen, kun se onni ei sitten kestänytkään eikä toinen pystynytkään muuttumaan. Toiset ei vaan voi.. Yhteenpaluu voi myös onnistua, mutta lapsille se on rankaa jos äiti ja isä eroavat useaan kertaan. Kaikki on käytävä taas läpi ja surua ja stressiähän se heidän elämäänsä tuo. Jokainen tekee omat päätökset omassa elämässään eikä varmaa neuvoa voi antaa :(.
Onneksi minulla ei ollut lapsia kun itse olin suhteessa ollakko vaiko ei olla. Silloin kun mies toisen eron jälkeen tuli ovelle kukkien kanssa ja pyysi aloittamaan taas alusta, nauratti ja itketti. Sanoin eiköhän me olla ulkoilutettu noita tavaroita ihan tarpeeksi, ei niitä enää kannata edestakas kantaa ja se oli sitten lopullista. Ensirakkaudesta on vaan julmetun vaikeaa erota, kun se on se oikea eikä kumminkaan ole :(
Nyt kun minä eroan toisen kerran elämässäni en aio ikinä palata entisen kanssa yhteen tämä jää taakse lopullisesti, ei tarvitse lapsenkaan miettiä missä mennään...
Tsemppiä sinulle ja ajattele myös itseäsi ja lapsia. Onko lapsille hyvä nähdä jos isä juo ja te kaikki voitte huonosti? - pettynyt elämään
Me muutettiin erillemme, kun lapset oli ihan pieniä. Kyse oli siis asumiserosta. Koko ajan meni riitelyksi ja kaikki, mitä toinen teki tai sanoi, ärsytti toista. Välit oli tosi huonot ja ajateltiin, että mies muuttaa pois ja katsotaan, että miten käy. Ja mies muuttikin. Alku oli mun kannalta raskasta, kahden pienen kanssa yksin. Isompi ikävöi isäänsä ja itki, kun isänsä lähti pois tai toi hänet vkonloppukäynniltään. Pienempi oli liian pieni siihen, että olisi voinut vkonlopuksi lähteä isänsä luo.
Mies ikävöi kans koko ajan lapsia ja kun oltiin oltu jonkin aikaa erossa, niin alkoi välitkin paranemaan ja alettiin puhua takaisin yhteenpaluusta. Ja suurin virhe oli palata takaisin yhteen. Oltiin oltu ½ v erossa, kunnes mies muutti takaisin. Alussa meni hyvin, mutta ne samat virheet alkoi toistumaan vaikka mitä yritettiin. Riidat jatkui taas ja lapset kärsi. Ei ne ongelmat olleet mihinkään kadonneet, vaikka alku näyttikin lupaavalta.
Noh, tässä sit nyt ollaan. Lasten takia yhdessä vaikka järki sanookin, että niin ei voi olla. Kumpikaan ei halua olla lapsista erossa (tässä tapauksessa siis mies), kun lapset jäis mulle. Ja mua ei kauheesti kiinnosta elää lasten takia yksinään, rahan ja vuorotyön takia. (Mitään tukiverkostoa ei ole enkä halua lapsia vuoropäiväkotiin). Joten kärvistellään ja koitetaan elää jotenkuten sovussa ettei lasten tarvis kärsiä. Ei tässä ole mitään järkeä. Mutta halua ei ole elää yksinkään, joten umpikujassa ollaan. Lapset oli innoissaan kun isä muutti takaisin kotiin, mutta suoraansanottuna ne olis varmaan onnellisempia, jos niillä olis kaks rakastavaa kotia yhden riitaisan kodin sijasta. Näillä mennään, ei hyvältä näytä :/- ap
olla yhdessä kunnes lapset eroaa, oletteko siis yhdessä vai onko kummallakin omat säätönsä suhteen ulkopuolella ja käytännössä vain asutte yhdessä? Tuota juuri pelkäänkin..että kun ollaan erossa, molemmat ikävöi ja halu muuttaa takaisin yhteen olisi kauhea ja silti samat ongelmat jatkuis...tosin mulla on sen verta "hyvä" tilanne tuossa miehen juomisessa että tiedän tasan tarkaan et jos ei pysty olemaan juomatta, en sitä takaisin ota..ja kyllähän sen tietää onko vähentönyt vai ei...
Meillä kans lapset varmasti olis enempi minulla miehen reissutyön takia ja lapset näkis harvoin isäänsä..nyt sentään ne näkee isää aina kun se on kotona...
Lasten takia tämä niin vaikeeta onkin...kun en heiltä isää haluaisi riistää mutta toisaalta en haluaisi pilata omaa elämääni (saatikka lasten antaa ymmärtää että riitelevä perhe on ok)...Rakastan miestäni kyllä mutta...on niinisoja muttia mitä en aio sietää koko loppuelämääni...mieskin on siitä jännä että voi työreissuillaan olla kyllä juomatta helpostikin mutta kotona ei :(
- asumuserolainen myös
Tämä on jo vanha ketju mutta haluan kirjoittaa jos ap vaikka joskus lukee tätä vielä.
Miehelläsi on alkoholiongelma ja hän on pettänyt sinua useaan kertaan. Miksi olet tälläisen miehen kanssa yhdessä?! Eikä hän osallistu kotitöihinkään...
Ei kannata suostua kenenkään kynnysmatoksi! Itsearvostusta kehiin!
Ja on olemassa sellaisiakin miehiä jotka eivät leiki viinan kanssa, eivät petä ja osallistuvat kotitöihin, sellainen mies olis minun mielestä ap:llekin parempi vaihtoehto. Ellei oma miehesi sitten saa silmiään auki ja muutu, esimerkiksi asumuseron aikana.
Tsemppiä! - kokemuksia??
Minäkin mielellään kuulisin muiden kokemuksia. Meillä on yksi pieni lapsi (nyt vähän reilu 3v) ja muutettiin joulukuussa, vajaa puoli vuotta sitten siis, noin vuoden asumiseron jälkeen yhteen ja aloitettiin pariterapia/ asioiden käsittely. Ihan lupaavalta toistaiseksi näyttää, kun ollaan ainakin opittu rehellisesti keskustelemaan asioista ja tunteista. Keskusteluyhteys on ns auki eikä tilanne ole riitaisa/ täysin jumissa. Lapsi on toki innoissaan kun näkee isää taas päivittäin.. ja on jo ikäänkuin taas tottunut siihen.. ja viihtyy entisessä yhteisessä kodissamme.. (nukkuu ja voi ihan hyvin, onneksi) Mutta minua pelottaa, että jos tämä ei sitten toimikaan niin onko lapselle erosuru kahta kauheampi. :/ olenko nyt pakotettu jäämään tähän (lapsen takia kunnes hän on isompi) vaikka en liitosta mitään saisikaan :/ mutta moni käytännön asia on kyllä meillä mennyt parempaan suuntaa, kuunnellaan toisiamme, jaetaan kotityöt tasaisemmin, arvostetaan toisiamme eikä pidetä toisiamme itsestäänselvyytenä.. saas nähdä miten tilanne kehittyy..
Ketjusta on poistettu 0 sääntöjenvastaista viestiä.
Luetuimmat keskustelut
Metsäkoneen kuljettaja huuteli tutkijalle
"voisit kyllä ottaa rintaliivit pois ennen kuin tulet minulle juttelemaan, hän sanoo." https://yle.fi/a/74-20106446 On70410030Suomi on täysin sekaisin
Jo ties monettako päivää hirveä itku ja poru jostain helvetin nilviäisistä. https://www.is.fi/taloussanomat/art-20000104124390Kaikki ei vieläkään usko luontokatoon.
Suomussalmen Hukkajoella foliohattu metsäkoneen kuljettaja tuhosi tuhansia harvinaisia jokihelmisimpukoita eli raakkuja903016Sano vain suoraan, että nyt riittää
ettei kiinnosta. Sano, että lopeta! En ihmettelisi, jos olet saanut tarpeeksesi ja toivot minun ymmärtävän lopettaa. Eh432855Mari Rantanen asettaa sairaan lapsen edun oman uransa edelle - (tekikö Marin samaa)
Noin toimii kunnon vastuuntuntoinen äiti, mutta siitäkin nämä mt-ongelmaiset vasemmistolaiset häntä täällä haukkuvat. "2302668Ohhoh! Ex-pääministeri Sanna Marinin Joni-rakas paljasti ilouutisen: "Tässä kuussa..."
Sanna Marin on ollut naimisissa Markus Räikkösen kanssa. Nyt hänen seurassaan on usein julkkishiusmuotoilija Joni Willb552664- 1531855
Luokatonta toimintaa
Tyrmistyttävää toimintaa Stora Enson korjuu yrittäjältä Hukkajoella. Täyttä piittaamattomuutta laeista ja luontoarvoista711710Ensimmäisestä kohtaamisesta saakka
minulla on ollut hämmentynyt olo. Miten voit tuntua siltä, että olisin tuntenut sinut aina? Sinun kanssasi on yhtä aikaa141620Maailmankuulu homopingviini on kuollut
Minä niin toivoin että pariskunta olisi saatu kunniavieraiksi ensi kesän Prideen. 💔 "Maailmankuulu homopingviini on k61423