Mitä silloin tehdään? Kun ei enää jakseta? Itse olen erolapsi, toiminut kiistakapulana omien vanhempieni erossa, joten olen kaikkeni tehnyt ettei oma lapseni sitä joutuisi kokemaan... Mutta nyt en enää jaksa! Haukkukaa jos tykkäätte, mutta me olimme pari, jonka ei koskaan olisi saanut mennä naimisiin... Teimme kaiken nurinkurin, ensin kihloihin, sitten ostettiin asunto, heti perään tulin raskaaksi ja puoli vuotta yhdessä asumisen jälkeen olimme vanhempia... Muutin paikkakunnalle, josta en tuntenut ketään, siksi että mies ei halunnut muuttaa muualle. Miehen perhe asui kivenheiton päässä ja omani liian kaukana auttaakseen lapsen hoidossa. Mieheni perhe ei halunnut auttaa hoitamaan vauvaamme, itse olimme parikymppisiä. Oma äitini olisi auttanut mielellään, mutta välimatkaa oli aika paljon. Olin raskaana kun valmistuin ja luonnollisesti äidiksi tullessani työpaikkaa ei ollut. Pienellä paikkakunnalla asuessa töitä oli myös vaikea saada. Lopulta, lapsemme ollessa jo muutaman vuoden ikäinen, sain töitä asuinpaikkakunnaltamme. Työ oli määräaikainen, mutta koska hoidin hommani mallikkaasti sain jäädä töihin pidemmäksikin aikaa... Useamman vuoden (n. 8) seurusteltuamme päätimme mennä naimisiin. Päätös oli oikeastaan minun... Naimisiin mentyämme me muutuimme molemmat! Mieheni lakkasi huomioimasta minua, osoitti taas sairaaloista mustasukkaisuutta, kuten suhteemme alkuaikoinakin ja kuitenkin samaan aikaan piti minua itsestäänselvyytenä. Itse muutuin siinä hetkessä, kun huomasin, että mieheni kertomukset siitä kuinka en kelpaisi muille, eikä kukaan muu minua haluaisi, enkä pärjäisi ilman häntä, eivät pitäneetkään paikkaansa. Eräänä iltana aiemmin niin täysin merkityksetön kaveri ilmaisi kiinnostuksensa, antoi ymmärtää, että on katsellut minua etäältä jo pidemmän aikaa. Torjuin kaverin, sillä rakastinhan minä miestäni. Tuon illan tapahtumat jäivät kuitenkin kalvamaan mieltäni enkä päässyt niistä eroon. Katsoin tuota"kaveria" nyt aivan uudessa valossa! Ja lopulta se minunkin kiinnostukseni heräsi. Alkuun se oli harmitonta flirttiä, mutta jotenkin en vaan päässyt yli ajatuksesta "mitäs jos...". Päädyimme harrastamaan seksiä pariin otteeseen minun aloituksestani. Ensimmäisen kerran jälkeen ajattelin, että mitä helvettiä olen mennyt tekemään, ei se ollut sen arvoista, enkä minä tee mitään tällaista!!! Mutta jotain siinä oli, joka sai kokeilemaan sitä toisenkin kerran... Sen jälkeen ei enää kaduttanutkaan niin paljon, vaan olin hurmioissani siitä mitä olin löytänyt, vaikken täysin ymmärtänyt itsekään mitä se oli... Kolmas kerta tapahtuikin sitten alkoholin vaikutuksen alaisena, miehen aloitteesta. Baarissa törmättiin ja päädyttiin miehen asunnolle ja seksi oli taivaallista!!!
Ensi alkuun, kun mies lähentyi, olin jo naimisissa ja hän avoliitossa, hänen liittonsa päättyi pian tuon jälkeen ja kahden ensimmäisen seksikertamme aikana hän oli siis luullakseni sinkku. Kolmannella kerralla kuitenkaan ei... Silloin hän seurusteli ja tuo suhde ilmeisesti kaatui tähän meidän baari-iltaamme. Tästä on nyt aikaa jo reilu puoli vuotta, miehellä on uusi parisuhde ja oma avioliittoni natisee liitoksissaan edelleen.... En rakasta miestäni, olen tässä liitossa vain lapsemme vuoksi. Jättäisin mieheni, mikäli minulla olisi tapa turvata elämä lapsellemme. Mieheni kuitenkin uhkailee lapsemme huoltajuusasioilla, koska minulla ei ole työpaikkaa. Itselläni kun on niin karmeita kokemuksia avioerolapsena olosta, niin mitä voin työttömänä tehdä, että omalle lapselleni ero olisi mahdollisimman helppo? Ja kyllä, lapsemme tajuaa, että kaikki ei ole hyvin, on kuullut riitelyä yms. Minä olen ns. lähivanhempi ja lapsi huomaa kyllä, etten ole onnellinen ja tämä haittaa hänenkin elämäänsä ja turvallisuuden tunnettaan. Lisäksi miehelläni on alkava alkoholiongelma, jonka sekä minä että lapseni tiedostamme, mutta mieheni valitettavasti ei. Äitiään ei ole kuulemma koskaan nähnyt humalassa, mutta isänsä on ja pelkää tätä aina silloin. Ja ei, en ole absolutisti, minuun humalatila ei vain vaikuta aggressiivisesti, olen vain hilpeä :)
En siis väitä, että tämä mies kehen olen hairahtunut, olisi jotenkin "oikea" minulle tms, mutta se on saanut minut ymmärtämään mikä on väärin ja mitä ei tarvitse sietää. Että on olemassa myös toisenlaista elämää...
Mitä ihmettä tässä tilanteessa tehdään ja kenen puoleen käännytään?!?!
En enää jaksa
4
131
Vastaukset
- ei.ihme.ettet.jaksa
Tuosta kirjoituksesta saa sen kuvan, että se toinen mies on vain hyvä sängyssä, mutta muuten te ette ole sen syvällisemmin "sielunkumppaneita" kuin sinä oman miehesikään kanssa.
Tollokin tajuaa, ettei pelkkä fyysinen vetovoima takaa yhteiselämän sujuvuutta - etenkin kun mukana on myös lapsia edellisestä liitosta. Jos toisessa ihmisestä ei halua nähdä mitään muuta kuin hyviä puolia, on se aivan samanlaista todellisuuden pakoilua, kuin pelkkien negatiivisten puolien näkeminen nykyisessä puolisossa.
Sinä olet jo astunut sille tielle joka vie vääjäämättä avioeroon. Se oli valinta, jonka sinä teit - ja vieläpä ilmeisen tietoisena. Turha siis surra sitä, jos lapsesi tulee kokemaan saman kohtalon kuin sinä muinoin erolapsena, ellet sinäkään halua tehdä enää mitään oman avioliittosi pelastamiseksi.
Parisuhteen ulkopuolelta etsitty apu omiin henk.koht. tarpeisiin on hyvin itsekäs teko, mutta se ei lujita itseluottamusta, päinvastoin, se lisää negatiivisten tunteiden painolastia uudenlaisella syyllisyydentunteella.- palveluskaikille
Mitä tehdä..
lapsesi on jo noin 12-vuotias, eikö? Silloin lapsikin saa päätösvaltaa siinä, kummalle vanhemmalle jää asumaan. Mielestäni tuo kyllä on ihan selvää pässinlihaa, sinä muutat takaisin sille seudulle minne haluat. Saat varmaan töitäkin paremmin isommalla paikkakunnalla. Nyt jo on hyvä sinun ottaa yhteys lastenvalvojaan ja pitkään, avoimesti keskustella lapsen huoltoon liittyvistä vaihtoehdoista. Työttömyytesi, joka on tilapäistä ja jonka voit lastenvalvojallekin selittää pienestä paikkakunnasta johtuvaksi, ei ole este lähihuoltajuudellesi. Sinullahan päinvastoin on parempaa aikaa tukea lasta paikkakunnanvaihdoksessa ja kouluasioissa. älä kuuntele siinä mielessä miestä, jos hän uhkailee lapsen suhteen, vaan ota selvää yhteiskunnan avuista ja etuisuuksista sinulle lapsellesi.
Makuasia on otatko ensin eron ja sitten lähdet toiselle seudulle, vai etsitkö ensin työn, asunnon ym. uudelta päaikkakunnalta ja vasta myöhemmin ryhdyt eropuuhiin. Kyllä kaikki ymmärtävät että lähdet työn perässä työttömyyttä pakoon, kyse on omista tulevista eläkkeistäsikin ym. Alkoholismi kodissa on myös hyvä syy lähteä!
- Mämimämä
Mikä lähivanhempi? Tehän olette vielä yhdessä. Kirjoituksesta selviää että jos sinulla olisi varaa, olisit jo eronnut. Wow! Mies siis kelpaa elättämään, mutta et näe edes häntä ilmeisesti isänä lapsellenne? Jos näkisit, olisit kirjoittanut toisin. Etkä täällä kyselisi ohjeita miten saadä huoltajuus, jos sinulla olisi kyky kohdata itsesi vastuidenkin kautta. Itsekkyys on selvästi pinnassa.
- tottaturiset
Totta turiset. Mulle tuli vielä mieleen, että jos se toinen mies haluaisi ap:n kanssa oikeaan suhteeseen, ap olisi eronnut jo aikoja sitten. Ilmeisesti ap on ihminen, joka ei osaa olla yksin. Ei uskalla ottaa vastuuta omasta elämästään ilman että on joku mies vierellä, elättämässä hänet ja lapsensa. Näin mä näen. Itsekkyyttä pahimmillaan. Lapsen parhaasta ei tietoakaan. Miten hän olettaa, että hän saisi automaattisesti yksinhuoltajuuden? Lapsella on oikeus molempiin vanhempiin ja kun lapsi on tuon ikäinen, häneltä myös kysytään, mitä hän haluaa, missä haluaa asua ja kumman kanssa.
Ketjusta on poistettu 0 sääntöjenvastaista viestiä.
Luetuimmat keskustelut
Kuvat! Dannyyn liitetty Helmi Loukasmäki, 22, on puhjennut naisena kukkaan - Some sekoaa: "Sä..."
Ooo, kaunis aikuinen nainen Helmistä on kasvanut siinä yli 80-vuotiaan Dannyn rinnalla! Katso uudet kuvat: https://ww473155- 472381
Suodatinpussin kastelemalla saa parempaa kahvia
Kokeilin niksiä ja kyllä tämä kahvi on parempaa nyt. Ei lainkaan maistu paperiselta. Huljuttelee hanan alla suppiloa pap1251730Tidätkö nainen
että suoraan sanottuna v.tut.aa että pääsit näin lähelle minua. Ei olisi oikeasti aikaa tähän mutta silti aina välillä o1001573Onkohan sinulla kaikki hyvin?
Nyt vähän sellainen outo tunne tuli. Sinun asiasi niin ei minulle toki tarvitse kertoa. Kunhan mietin...381087- 169954
Mikä on kaivattusi etunimi?
Otsikossa siis on kysymys eriteltynä. Vain oikeat vastaukset hyväksytään.44921Huikeeta, mahtavaa, ihan mielettömän upeeta
Me ostettiin talo Espanjasta. Tosin saadaan käyttää sitä vain muutama viikko vuodessa kun on monta muutakin ostajaa! M175866En kestä katsoa
Sitä miten sinusta on muut kiinnostuneita. Olen kateellinen. Siksi pitäisi lähteä pois71811Oho! Arja Koriseva paljastaa TTK:n ekasta suorasta lähetyksestä: "On vähän ärsyttävä yhtälö!"
Upea Arja Koriseva! Tsemppiä haasteelliseen tilanteeseen! Lue lisää: https://www.suomi24.fi/viihde/oho-arja-koriseva-14784