Jos olisi mahdolista tutustua naisiin ilman kilpailuasetelmaa niin minäkin saattaisin olla vielä kiinnostunut siitä. Nythän se menee niin että missä vähänkin on tutustumisen mahdollisuuksia, on aina läsnä kilpailu. Tinderit, nettitreffit, baarit...mitä näitä nyt onkaan. Kaikki vähäiset mahdollisuudet ovat juuri niillä foorumeilla joissa nainen pääsee valitsemaan. Voi toki olla että armottoman yrityksen ja kilvoittelun kautta joku valitsisi minut mutta se on niin masentavaa että en jaksa edes alkaa siihen.
Tutustuminen on kilpailua
108
844
Vastaukset
- Anonyymi
Pariutuminen on kilpailua myös luonnossa, missä pässit lyövät päätään vastakkain, ja isompi, rohkeampi ja röyhkeämpi pääsee parittelemaan.
- Anonyymi
Niin on mutta ihmisten parisuhde ei ole yleensä ihan eläimellistä. Alkuvaihe silti on.
- Anonyymi
No ... tuossa esimerkissäsihän naaraat eivät valitse mitään, vaan kilpailu on täysin urosten itsensä luoma. Naaraille on yksi lysti kumpi niistä uroksista voittaa, tai käykö vaikka joku muu näppärä pökkimässä, samalla kun testosteronihuuruiset tappelevat. Urokset itse ovat niin ahneita, että niiden pitää tapella siitä, että yksi saisi kaikki naaraat.
Anonyymi kirjoitti:
No ... tuossa esimerkissäsihän naaraat eivät valitse mitään, vaan kilpailu on täysin urosten itsensä luoma. Naaraille on yksi lysti kumpi niistä uroksista voittaa, tai käykö vaikka joku muu näppärä pökkimässä, samalla kun testosteronihuuruiset tappelevat. Urokset itse ovat niin ahneita, että niiden pitää tapella siitä, että yksi saisi kaikki naaraat.
Ei ole naaraille jälkikäteen samantekevä, kumpi voittaa. Antautuu seksiin voittajan kanssa, koska jälkikäteen on pääteltävissä, kummalla on todennäköisesti paremmat geenit. 🌹👀
- Anonyymi
kynä.mi kirjoitti:
Ei ole naaraille jälkikäteen samantekevä, kumpi voittaa. Antautuu seksiin voittajan kanssa, koska jälkikäteen on pääteltävissä, kummalla on todennäköisesti paremmat geenit. 🌹👀
Niin, eli naaraalle on samantekevää kuka voittaa - kunhan pääsee voittajan pökittäväksi.
Anonyymi kirjoitti:
Niin, eli naaraalle on samantekevää kuka voittaa - kunhan pääsee voittajan pökittäväksi.
Naaras ei pyri "pökittäväksi" eikä mihinkään muuhunkaan haväistykseen, vaan sen geeniperimä on valinnan kautta ohjelmoitunut yhtymään laatukoiraan kanssa, ja tuloksena on, että jälkeläiset saavat laatugeenit. 🌹👀
- Anonyymi
kynä.mi kirjoitti:
Naaras ei pyri "pökittäväksi" eikä mihinkään muuhunkaan haväistykseen, vaan sen geeniperimä on valinnan kautta ohjelmoitunut yhtymään laatukoiraan kanssa, ja tuloksena on, että jälkeläiset saavat laatugeenit. 🌹👀
Harmi ettei sun äiti löytänyt laatukoirasta.
Anonyymi kirjoitti:
Harmi ettei sun äiti löytänyt laatukoirasta.
Molemmat vanhempani olivat henkisesti sairaita oman geenistönsä vankeja. Näiltä olen perinyt sattumoisesti kummaltakin puolet geenistöstä, äidiltani korkean älykkyyden ja molemmilta alkoholismin, mutta en isäni raivohulluutta.
Sen paremmin en ole voinut vaikuttaa geenistööni kuin ympäristötekijöihinkään. "Tahdonvapaus" on mielikuvituksen tuotetta. Oikeasti on vain kausaalinen ja spontaani vaikutus eli sattuma, vaikka voimmekin niitä tiedon puutteessa kuvata vain tilastollisesti.
Kuitenkaan maailman historiassa ei ole kuin YKSI kehityskulku. Että olisi voinut käydä toisin, on silkkaa aivojen luomaa harhaa. Ei se ole tieteelliseltä kannalta edes järjellistä, vaan - kuten sanotaan - mieletöntä, koska sellaisessa puheessa ei ole mieltä. 🌹👀- Anonyymi
kynä.mi kirjoitti:
Ei ole naaraille jälkikäteen samantekevä, kumpi voittaa. Antautuu seksiin voittajan kanssa, koska jälkikäteen on pääteltävissä, kummalla on todennäköisesti paremmat geenit. 🌹👀
Kyllä on. Haaremielssa elävien eläinlajien naraat tutkitusti parittelevat muidenkin kuin, johtajauroksen kanssa, aina jos siihen on mahdollisuus. Mitä suurempi haaremi niin sitä suurempi prosentti poikasista on muiden kuin johtavan uroksen. Geenitestit ovat olleet armottomia tuolle olettamalle, että urokset kilpailisivat naaraiden suosiosta. Eivät kilpaile. Urokset taistelevat pitääkseen kilpakumppanit loitolla, sillä naaraat parittelisivat mielellään niidenkin kanssa. Naaraiden suosioon niillä taisteluilla ei pääse.
- Anonyymi
kynä.mi kirjoitti:
Ei ole naaraille jälkikäteen samantekevä, kumpi voittaa. Antautuu seksiin voittajan kanssa, koska jälkikäteen on pääteltävissä, kummalla on todennäköisesti paremmat geenit. 🌹👀
Naaraat eivät etsi (esmdes tiedostamattaan) "parempia geenejä". Geenitestit ovat olleet armottomia tuollekin olettamalle. Esimerkiksi lajit, joilla on useita jälkeläisiä kerralla, parittelevat aina useiden tarjokkaiden kanssa, kun se on mahdollista. On pikemmin sääntö kuin poikkeus, että poikueella on useita isiä. Jopa yhdessä poikasiaan huoltavilla lajeilla on hyvin tavanomaista, että poikasilla on useampi isä. Tästä syystä urokset ovat lähes aina paljon voimakkaammin teritoriaalisia kuin naaraat. Uroksen ainoa tapa varmistua isyydestään on vahtia naarasta. Naaras kun lähes aina on valmis parittelemaan muidenkin kanssa, jos tilaisuus tulee.
Naaraat eivät siis etsi parasta, vaan riittävän hyvää. Ne etsivät esimerkiksi urosta, joka pysyy niiden omassa tahdissa ja kykenee seuraamaan niitä. Ne voivat siis esimerkiksi ensiksi pakottaa uroksen jahtaamaan itseään tai taistelevat hetken. Uroksen kuuluu tuollaisilla lajeilla olla luonnostaan nopeampi ja vahvempi, joten tuollainen leikki takaa, että uros täyttää minimivaatimukset.
Valtaosalla lajeista taas kaikki parittelurituaalit takaavat lajintunnistuksen, eikä niillä ole mitään sen kummempaa laatuun liittyvää merkitystä. - Anonyymi
kynä.mi kirjoitti:
Ei ole naaraille jälkikäteen samantekevä, kumpi voittaa. Antautuu seksiin voittajan kanssa, koska jälkikäteen on pääteltävissä, kummalla on todennäköisesti paremmat geenit. 🌹👀
Lisään vielä, että tuollaisilla lajeilla kuin vaikkapa vuohet, on kiima-aika. Tuona aikana naaraat tulevat jossain kohtaa kiimaan, mutta eivät todellakaan ole suostuvaisia parittelemaan, kuin yleensä muutaman päivän. Koko tuon kiiman ajan urokset joutuvat yrittämään pitää valta-asemaa sillä kukaan ei tiedä kunkin naaraan todellisen kiiman ajankohtaa. Johto voi vaihtua moneen kertaan ja se ensimmäinen kaikille muille turpaan antanut kaikkein "laadukkain" uros voi uupua ja tulla syrjäytetyksi, ennen kun yksikään naaras on ollut paritteluhaluinen. Haaremin sen hetkinen johtaja voi olla paljon heikompi kuin joku aiempi oli.
- Anonyymi
Anonyymi kirjoitti:
Lisään vielä, että tuollaisilla lajeilla kuin vaikkapa vuohet, on kiima-aika. Tuona aikana naaraat tulevat jossain kohtaa kiimaan, mutta eivät todellakaan ole suostuvaisia parittelemaan, kuin yleensä muutaman päivän. Koko tuon kiiman ajan urokset joutuvat yrittämään pitää valta-asemaa sillä kukaan ei tiedä kunkin naaraan todellisen kiiman ajankohtaa. Johto voi vaihtua moneen kertaan ja se ensimmäinen kaikille muille turpaan antanut kaikkein "laadukkain" uros voi uupua ja tulla syrjäytetyksi, ennen kun yksikään naaras on ollut paritteluhaluinen. Haaremin sen hetkinen johtaja voi olla paljon heikompi kuin joku aiempi oli.
Kyllä urokset kilpailevat nimenomaan paritteluoikeudesta, eivät naaraiden suosiosta. Jokainsen olisi syytä jo viimein tajuta noiden ero. Urokset taistelevat keskenään siitä kuka saa panna, naaraille kelpaisi niistä lähes mikä tahansa.
Anonyymi kirjoitti:
Kyllä on. Haaremielssa elävien eläinlajien naraat tutkitusti parittelevat muidenkin kuin, johtajauroksen kanssa, aina jos siihen on mahdollisuus. Mitä suurempi haaremi niin sitä suurempi prosentti poikasista on muiden kuin johtavan uroksen. Geenitestit ovat olleet armottomia tuolle olettamalle, että urokset kilpailisivat naaraiden suosiosta. Eivät kilpaile. Urokset taistelevat pitääkseen kilpakumppanit loitolla, sillä naaraat parittelisivat mielellään niidenkin kanssa. Naaraiden suosioon niillä taisteluilla ei pääse.
Evoluutio toimii siten, että ei kellään ole - kuin korkeintaan sattumoisin - evoluution mukaisia tiedostettuja päämääriä, mutta tiedostamattomia geenien ohjaamia on.
Syntyy myös POPULAATION käsittävä tasapaino, joka ei ole YKSILÖN eikä sukupuolen evolutiivisen hyödyn mukainen. 🌹👀- Anonyymi
kynä.mi kirjoitti:
Evoluutio toimii siten, että ei kellään ole - kuin korkeintaan sattumoisin - evoluution mukaisia tiedostettuja päämääriä, mutta tiedostamattomia geenien ohjaamia on.
Syntyy myös POPULAATION käsittävä tasapaino, joka ei ole YKSILÖN eikä sukupuolen evolutiivisen hyödyn mukainen. 🌹👀Kukaan ei ole puhunut tietoisista päämääristä. Näin jopa vaivaa mainitakseni erikseen, että ei ole edes tiedostamattomia päämääriä, jotta ei aloittaisi taas tuota jankutusta. Ei näköjään auttanut, vaan ole kykenemätön hillitsemään itseäsi tuosta.
Evoluutiota ajava voima on monimuotoisuus ja vain monimuotoisuus. Epäjärjestys kasvaa rajattomasti, eikä se ikinä lopu. Vain monimuotoisuus takaa, että aina edes joku pienen pieni hitunen jää henkiin mullistuksista ja jatkaa taas monimuotoistumistaan. Evoluutiossa ei ole tilaa "laatugeeneille" ja niiden suosimiselle. Kukaan kun ei tiedä mikä on laatua huomenna. Ainoa tapa taata perimänsä jatkuminen on monimuotoistaa sitä. Se on evoluutiota ajava voima. Anonyymi kirjoitti:
Naaraat eivät etsi (esmdes tiedostamattaan) "parempia geenejä". Geenitestit ovat olleet armottomia tuollekin olettamalle. Esimerkiksi lajit, joilla on useita jälkeläisiä kerralla, parittelevat aina useiden tarjokkaiden kanssa, kun se on mahdollista. On pikemmin sääntö kuin poikkeus, että poikueella on useita isiä. Jopa yhdessä poikasiaan huoltavilla lajeilla on hyvin tavanomaista, että poikasilla on useampi isä. Tästä syystä urokset ovat lähes aina paljon voimakkaammin teritoriaalisia kuin naaraat. Uroksen ainoa tapa varmistua isyydestään on vahtia naarasta. Naaras kun lähes aina on valmis parittelemaan muidenkin kanssa, jos tilaisuus tulee.
Naaraat eivät siis etsi parasta, vaan riittävän hyvää. Ne etsivät esimerkiksi urosta, joka pysyy niiden omassa tahdissa ja kykenee seuraamaan niitä. Ne voivat siis esimerkiksi ensiksi pakottaa uroksen jahtaamaan itseään tai taistelevat hetken. Uroksen kuuluu tuollaisilla lajeilla olla luonnostaan nopeampi ja vahvempi, joten tuollainen leikki takaa, että uros täyttää minimivaatimukset.
Valtaosalla lajeista taas kaikki parittelurituaalit takaavat lajintunnistuksen, eikä niillä ole mitään sen kummempaa laatuun liittyvää merkitystä.Kun otetaan huomioon uroksien hedelmöittämien jälkeläisten FREKVENSSI tulkinta on toinen.
Useimmat naaraat parittelevat ENITEN laatu-uroksen kanssa. Se että parittelee myös muiden urosten kanssa, johtuu ERI tekijoistä, jotka ovat saavuttaneet TASAPAINON populaation tasolla, ja siten populaatiogenetiikan tasolla.
Kun populaatiogenetiikka ei ole hallinnassa, sortuu helposti ajattelemaan yksilön tai osaryhmän kannalta asiaa, joka kuitenkin on POPULAATIOGENEETTINEN, 🌹👀- Anonyymi
kynä.mi kirjoitti:
Kun otetaan huomioon uroksien hedelmöittämien jälkeläisten FREKVENSSI tulkinta on toinen.
Useimmat naaraat parittelevat ENITEN laatu-uroksen kanssa. Se että parittelee myös muiden urosten kanssa, johtuu ERI tekijoistä, jotka ovat saavuttaneet TASAPAINON populaation tasolla, ja siten populaatiogenetiikan tasolla.
Kun populaatiogenetiikka ei ole hallinnassa, sortuu helposti ajattelemaan yksilön tai osaryhmän kannalta asiaa, joka kuitenkin on POPULAATIOGENEETTINEN, 🌹👀Ei pidä paikkaansa. Tuo ei vaikuta edes frekvenssiin. Yksikään uros ei kykene pitämään tuollaista ehdotonta valta-asemaa niin kauan, että sillä olisi populaation kannalta mitään merkitystä, varsinkaan lajeilla, joilla on selkeä kiima-aika ja siihen liittyvät haaremit. Sellaista superurosta ei vain ole olemassakaan, joka kykenisi kauan kestämään kilpailun paineen. Johtoasemat vaihtuvat jatkuvasti ja panoksena on paritteluoikeus, ei naarauden suosio.
Geenitestit ovat todistaneet, että useilla lajeilla haaremin laidoilla "salaa parittelu" on jopa tehokkaampi lisääntymisstrategia, kuin johtoasemaan pyrkiminen. Kyseinen strategia syö uroksen omia voimavaroja hyvin minimaalisesti ja siksi se jaksaa toteuttaa strategiaansa koko parittelukauden.
Yleensäkin tuollainen "siivellä lisääntyminen" on luonnossa hyvin tavallista. Esimerkiksi linnuilla pesässä on hyvin usein jopa enemmän muiden koiraiden kuin niitä hoitavan koiraan poikasia. Anonyymi kirjoitti:
Lisään vielä, että tuollaisilla lajeilla kuin vaikkapa vuohet, on kiima-aika. Tuona aikana naaraat tulevat jossain kohtaa kiimaan, mutta eivät todellakaan ole suostuvaisia parittelemaan, kuin yleensä muutaman päivän. Koko tuon kiiman ajan urokset joutuvat yrittämään pitää valta-asemaa sillä kukaan ei tiedä kunkin naaraan todellisen kiiman ajankohtaa. Johto voi vaihtua moneen kertaan ja se ensimmäinen kaikille muille turpaan antanut kaikkein "laadukkain" uros voi uupua ja tulla syrjäytetyksi, ennen kun yksikään naaras on ollut paritteluhaluinen. Haaremin sen hetkinen johtaja voi olla paljon heikompi kuin joku aiempi oli.
"Haaremin sen hetkinen johtaja voi olla paljon heikompi kuin joku aiempi oli."
Voi olla, mutta KESKIMÄÄRIN, voittajauros on geeneiltään laadukkain. Populaatiogenetiikkaa pitää pystyä ajattelemaan Gaußin käyrin ja keskimäärin, muuten joutuu AINA sivuraiteelle. 🌹👀- Anonyymi
kynä.mi kirjoitti:
Kun otetaan huomioon uroksien hedelmöittämien jälkeläisten FREKVENSSI tulkinta on toinen.
Useimmat naaraat parittelevat ENITEN laatu-uroksen kanssa. Se että parittelee myös muiden urosten kanssa, johtuu ERI tekijoistä, jotka ovat saavuttaneet TASAPAINON populaation tasolla, ja siten populaatiogenetiikan tasolla.
Kun populaatiogenetiikka ei ole hallinnassa, sortuu helposti ajattelemaan yksilön tai osaryhmän kannalta asiaa, joka kuitenkin on POPULAATIOGENEETTINEN, 🌹👀Sinulla nimenomaan on hyvin huonosti halussa nämä. Tai sitten vääristelet tahallasi ajaaksesi omaa agendaasi.
Populaatiogeneettiset tutkimukset ovat olleet murskaavia noille hypoteeseille "laatu-uroksista". Niillä ei vain ole yhtään sen enempää jälkeläisiä, mikäli muitakin uroksia on tarjolla. Naaras ei valitse "laatu-urosta. Naaras valitsee monimuotoisuuden, aina kun se vaan voi. Siksi urokset ovat territoriaalisempia ja vahtivat naaraitaan. - Anonyymi
Anonyymi kirjoitti:
Sinulla nimenomaan on hyvin huonosti halussa nämä. Tai sitten vääristelet tahallasi ajaaksesi omaa agendaasi.
Populaatiogeneettiset tutkimukset ovat olleet murskaavia noille hypoteeseille "laatu-uroksista". Niillä ei vain ole yhtään sen enempää jälkeläisiä, mikäli muitakin uroksia on tarjolla. Naaras ei valitse "laatu-urosta. Naaras valitsee monimuotoisuuden, aina kun se vaan voi. Siksi urokset ovat territoriaalisempia ja vahtivat naaraitaan.Linnuilla tehdyt geneettiset tutkimukset ovat monin tavoin silmiä avaavia laatu-uros hypoteesin suhteen. Esimerkiksi lajeilla, joilla on ns. soidinkenttiä, joissa urokset "esiintyvät" naaraille (esim. suokukko) naaraat valitsevat useita koiraita ja parittelevat niiden kaikkien kanssa. Poikueella on käytännössä aina useita isiä ja isyyden on huomattu jakautuvat huomattavasti laajemmalle urosjoukolle, kuin aiemmin on kuviteltu.
Monet kalat kutevat parvissa, vailla minkäänlaista seksuaalivalintaa. Osa kaloista kuitenkin hoitaa poikasiaan ja esimerkiksi lajeilla, joissa koiras hautoo kudun suussaan, on huomattu että naaraat käyvät laskemassa mätiään useiden koiraiden luona. Ne eivät ikinä "laita muniaan yhteen koriin", jos niiden vain on mahdollista välttää se. Ainoita oikeasti pariuskollisia lisääntyjiä ovat lajit, joilla olosuhteet muodostavat selkeät rajat mahdollisuuksille, esimerkiksi monet vuokkokalalajit, jotka eivät oikeastaan koskaan poistu siitä vuokostaan sen löydettyään.
Samat lainalaisuudet on löydetty myös nisäkkäiltä. Naaraat parittelevat useiden urosten kanssa, jos se vain on mahdollista. Anonyymi kirjoitti:
Kukaan ei ole puhunut tietoisista päämääristä. Näin jopa vaivaa mainitakseni erikseen, että ei ole edes tiedostamattomia päämääriä, jotta ei aloittaisi taas tuota jankutusta. Ei näköjään auttanut, vaan ole kykenemätön hillitsemään itseäsi tuosta.
Evoluutiota ajava voima on monimuotoisuus ja vain monimuotoisuus. Epäjärjestys kasvaa rajattomasti, eikä se ikinä lopu. Vain monimuotoisuus takaa, että aina edes joku pienen pieni hitunen jää henkiin mullistuksista ja jatkaa taas monimuotoistumistaan. Evoluutiossa ei ole tilaa "laatugeeneille" ja niiden suosimiselle. Kukaan kun ei tiedä mikä on laatua huomenna. Ainoa tapa taata perimänsä jatkuminen on monimuotoistaa sitä. Se on evoluutiota ajava voima.Evoluutiota ei aja eteenpäin mikään, ei voima eikä voimattomuus, vaan se on sattunnaisin mutaatioin syntynyt ilmiö. Mutaatiot ovat valtavan monet. Niistä säilyvät elinkykyiset sen automatiikan mukaan, että valituksi tulevat eniten sen hetken SOVELTUVIMMAT geenit. Soveltumattomimmat karsiutuvat pois.
Monimuotoisuus ei tähtää yhtään mihinkään, mutta monimuotoisuutta on, koska mutaatiot ovat monia. Useimpia lajeja ei ole pelastanut monimuotoisuus, sillä näin syntynyt monimuotoisuus ei ole ollut riittävä. Melkein kaikki elämänmuodot ovat kuolleet sukupuuttoon.
Tietenkin evoluutiossa säilyneet muodot ovat peräisin monimuotoisuudesta. Se on truismi samoin kuin Jaakobin poikien isän nimi oli Jaakob.🌹👀Anonyymi kirjoitti:
Ei pidä paikkaansa. Tuo ei vaikuta edes frekvenssiin. Yksikään uros ei kykene pitämään tuollaista ehdotonta valta-asemaa niin kauan, että sillä olisi populaation kannalta mitään merkitystä, varsinkaan lajeilla, joilla on selkeä kiima-aika ja siihen liittyvät haaremit. Sellaista superurosta ei vain ole olemassakaan, joka kykenisi kauan kestämään kilpailun paineen. Johtoasemat vaihtuvat jatkuvasti ja panoksena on paritteluoikeus, ei naarauden suosio.
Geenitestit ovat todistaneet, että useilla lajeilla haaremin laidoilla "salaa parittelu" on jopa tehokkaampi lisääntymisstrategia, kuin johtoasemaan pyrkiminen. Kyseinen strategia syö uroksen omia voimavaroja hyvin minimaalisesti ja siksi se jaksaa toteuttaa strategiaansa koko parittelukauden.
Yleensäkin tuollainen "siivellä lisääntyminen" on luonnossa hyvin tavallista. Esimerkiksi linnuilla pesässä on hyvin usein jopa enemmän muiden koiraiden kuin niitä hoitavan koiraan poikasia.Pitää paikkansa KESKIMÄÄRIN, mutta jos ei pysty ajattelemaan tilastollisesti, biologia ei yksinkertaisesti avaudu, loputonta kompurointia lillukan varsissa. 🌹👀
- Anonyymi
kynä.mi kirjoitti:
Pitää paikkansa KESKIMÄÄRIN, mutta jos ei pysty ajattelemaan tilastollisesti, biologia ei yksinkertaisesti avaudu, loputonta kompurointia lillukan varsissa. 🌹👀
No sinä sitten kompuroit. Kertomani asiat ovat nykyisen tieteellisen konsensuksen mukaisia asioita. Populaatiogenetiikka tosiaan on mullistanut kuvitelmamme ja murskannut monet aiemmat hypoteesit.
Anonyymi kirjoitti:
Ei pidä paikkaansa. Tuo ei vaikuta edes frekvenssiin. Yksikään uros ei kykene pitämään tuollaista ehdotonta valta-asemaa niin kauan, että sillä olisi populaation kannalta mitään merkitystä, varsinkaan lajeilla, joilla on selkeä kiima-aika ja siihen liittyvät haaremit. Sellaista superurosta ei vain ole olemassakaan, joka kykenisi kauan kestämään kilpailun paineen. Johtoasemat vaihtuvat jatkuvasti ja panoksena on paritteluoikeus, ei naarauden suosio.
Geenitestit ovat todistaneet, että useilla lajeilla haaremin laidoilla "salaa parittelu" on jopa tehokkaampi lisääntymisstrategia, kuin johtoasemaan pyrkiminen. Kyseinen strategia syö uroksen omia voimavaroja hyvin minimaalisesti ja siksi se jaksaa toteuttaa strategiaansa koko parittelukauden.
Yleensäkin tuollainen "siivellä lisääntyminen" on luonnossa hyvin tavallista. Esimerkiksi linnuilla pesässä on hyvin usein jopa enemmän muiden koiraiden kuin niitä hoitavan koiraan poikasia.Keskimäärin on linnun pesässä havaittu olevan eniten oman koiraan hedelmöittämiä munia, siis KESKIMÄÄRIN. Jos ei kertakaikkiaan pysty ajattelemaan tilastollisesti, tuijottaa koko ajan asiota, jotka ovat vähemmän merkittäviä kuin KESKIMÄÄRÄ. 🌹👀
- Anonyymi
kynä.mi kirjoitti:
Evoluutiota ei aja eteenpäin mikään, ei voima eikä voimattomuus, vaan se on sattunnaisin mutaatioin syntynyt ilmiö. Mutaatiot ovat valtavan monet. Niistä säilyvät elinkykyiset sen automatiikan mukaan, että valituksi tulevat eniten sen hetken SOVELTUVIMMAT geenit. Soveltumattomimmat karsiutuvat pois.
Monimuotoisuus ei tähtää yhtään mihinkään, mutta monimuotoisuutta on, koska mutaatiot ovat monia. Useimpia lajeja ei ole pelastanut monimuotoisuus, sillä näin syntynyt monimuotoisuus ei ole ollut riittävä. Melkein kaikki elämänmuodot ovat kuolleet sukupuuttoon.
Tietenkin evoluutiossa säilyneet muodot ovat peräisin monimuotoisuudesta. Se on truismi samoin kuin Jaakobin poikien isän nimi oli Jaakob.🌹👀Evoluutiota ajavat eteenpäin monetkin voimat, mm. luonnonvoimat. Monimuotoistuminen on yksi elämän pääominaisuuksista. Elämä monimuotoistuu aina ja väistämättä. Se on aina tehnyt niin ja se tulee aina tekemään niin. Jos suurin osa elämästä tuhoutuu niin ajan kanssa jäljelle jäänyt elämä tulee monimuotoistumaan jopa laajemmin, kuin se aiemmin oli, jos mullistuksia ei tapahdu. Tuo on biologinen fakta, joka ei muutu Raamatusta puhumalla. Voidaan jopa sanoa (ja nykyään) monet sanovatkin (vaikkakaan asiasta ei ole vielä päästy konsensukseen), että entropian laki koskee myös elämää. Epäjärjestys kasvaa aina.
Anonyymi kirjoitti:
No sinä sitten kompuroit. Kertomani asiat ovat nykyisen tieteellisen konsensuksen mukaisia asioita. Populaatiogenetiikka tosiaan on mullistanut kuvitelmamme ja murskannut monet aiemmat hypoteesit.
Nykyiset biologiset tutkimukset ovat totta ja olen niihin tutustunut, mutta koska sinulta puuttuu tilastollinen ajattelu, mikä on biologian conditio sine qua non, olet jo alun pitäen joutunut sivuraiteelle, ja et voi ymmärtää, että populaatiogenetiikka on tilastollinen teoria.
Tilastotede on puhdasta matematiikkaa, joten se ei voi olla kaikkien hallussa. 🌹👀- Anonyymi
Anonyymi kirjoitti:
Evoluutiota ajavat eteenpäin monetkin voimat, mm. luonnonvoimat. Monimuotoistuminen on yksi elämän pääominaisuuksista. Elämä monimuotoistuu aina ja väistämättä. Se on aina tehnyt niin ja se tulee aina tekemään niin. Jos suurin osa elämästä tuhoutuu niin ajan kanssa jäljelle jäänyt elämä tulee monimuotoistumaan jopa laajemmin, kuin se aiemmin oli, jos mullistuksia ei tapahdu. Tuo on biologinen fakta, joka ei muutu Raamatusta puhumalla. Voidaan jopa sanoa (ja nykyään) monet sanovatkin (vaikkakaan asiasta ei ole vielä päästy konsensukseen), että entropian laki koskee myös elämää. Epäjärjestys kasvaa aina.
On ylipäänsä hyvin vanhakantainen ajattelutapa, ajatella elämää vain lajin selviytymisen pohjalta. Moderni evoluutiobiologia katsoo elämää yhtenä suurena kokonaisuutena. Lajit tulevat ja menevät, mutta elämä jatkuu yhtenä pitkänä onnistuneena jatkumona alkuliemestä nykypäivään ja tulevaisuuteen. Elämän evoluutiossa oleellista on elämän säilyminen.
- Anonyymi
kynä.mi kirjoitti:
Keskimäärin on linnun pesässä havaittu olevan eniten oman koiraan hedelmöittämiä munia, siis KESKIMÄÄRIN. Jos ei kertakaikkiaan pysty ajattelemaan tilastollisesti, tuijottaa koko ajan asiota, jotka ovat vähemmän merkittäviä kuin KESKIMÄÄRÄ. 🌹👀
Keksimäärä on vain yksi luku, jota sinä tuijotat liikaa. Yksi pesä on vain yksi pesä, mutta niitä pesiä on lukemattomia ja kokoinaisuus on populaation kannalta yhtä pesää paljon oleellisempi asia. Vaikka yhdessä pesässä olisi eniten pesää hoitavan koiraan munia, niin populaatiossa voi olla paljon enemmän täysin pesiä hoitamattoman koiraan jälkeläisiä. Tällöin sen siivellä lisääntyvän koiraan lisääntymisstrategia on tehokkaampi.
- Anonyymi
kynä.mi kirjoitti:
Nykyiset biologiset tutkimukset ovat totta ja olen niihin tutustunut, mutta koska sinulta puuttuu tilastollinen ajattelu, mikä on biologian conditio sine qua non, olet jo alun pitäen joutunut sivuraiteelle, ja et voi ymmärtää, että populaatiogenetiikka on tilastollinen teoria.
Tilastotede on puhdasta matematiikkaa, joten se ei voi olla kaikkien hallussa. 🌹👀Nimenomaan tilastot ovat nyt olennaisia ja ne ovat olennaisia koko populaation tasolla. Tilastot todellakin ovat puhdasta matematiikkaa ja populaatiogenetiikka on hyvin suoraviivaista ja helppoa matematiikkaa. Hyvä, että huomasit.
Haaremeita tutkittaessa on tosiaan geneettisissä tutkimuksissa huomattu, että johtaja ei lopultakaan aina saa eniten jälkeläisiä. Eri lajeilla on eroja ja mm. haaremin koko ja reviirin koko vaikuttavat suuresti lopputulokseen. Pientä suht tiiviinä pysyvää haaremia (esimerkkinä vaikkapa hevoset) on suht helppo hallita ja niissä johtava orii on suurimman osan jälkeläisistä. Kyseisen kaltaisen haaremin vahtiminen on kuitenkin kovaa työtä ja yksinomaan oriin itsensä vastuulla. Tamma hyväksyvät mukisematta uuden johtajaoriin, vaikka sen voitto olisi johtunut sattumasta, ei vahvuudesta. - Anonyymi
Anonyymi kirjoitti:
Keksimäärä on vain yksi luku, jota sinä tuijotat liikaa. Yksi pesä on vain yksi pesä, mutta niitä pesiä on lukemattomia ja kokoinaisuus on populaation kannalta yhtä pesää paljon oleellisempi asia. Vaikka yhdessä pesässä olisi eniten pesää hoitavan koiraan munia, niin populaatiossa voi olla paljon enemmän täysin pesiä hoitamattoman koiraan jälkeläisiä. Tällöin sen siivellä lisääntyvän koiraan lisääntymisstrategia on tehokkaampi.
Lisäksi täytyy tietysti tajuta se, että jos naaras etsisi "laatukoirasta" ja olisi sen poikastensa isäksi löytänyt, niin ei se silloin paritelisi useiden muiden koiraiden kanssa. Jo tuo itsessään kumoaa hypoteesin "laatukoiraista" ja että naaraat suosisivat niitä. Koko koiraiden taistelu on nimenomaan koiraiden omaa lisääntymisstrategiaa, jonka tavoite on voittaa kilpailija ja taata itselle paritteluoikeus. Naaraiden suosioon nuo kilpailut eivät liity mitenkään, sillä naaraille kelpaisi moni muukin uros. Ja siis tämä tosiaan oli koko keskustelun lähtökohta. Urokset taistelevat ajaakseen kilpailijan pois, eivät voittaakseen naaraiden suosion.
Anonyymi kirjoitti:
Evoluutiota ajavat eteenpäin monetkin voimat, mm. luonnonvoimat. Monimuotoistuminen on yksi elämän pääominaisuuksista. Elämä monimuotoistuu aina ja väistämättä. Se on aina tehnyt niin ja se tulee aina tekemään niin. Jos suurin osa elämästä tuhoutuu niin ajan kanssa jäljelle jäänyt elämä tulee monimuotoistumaan jopa laajemmin, kuin se aiemmin oli, jos mullistuksia ei tapahdu. Tuo on biologinen fakta, joka ei muutu Raamatusta puhumalla. Voidaan jopa sanoa (ja nykyään) monet sanovatkin (vaikkakaan asiasta ei ole vielä päästy konsensukseen), että entropian laki koskee myös elämää. Epäjärjestys kasvaa aina.
Kaikki, mitä tuossa sanoit pitää paikkansa, kun ottaa huomioon kielen asettamat rajoitukset. Evoluutiota eivät aja eteenpäin mitkään voimat, vaan kyseessä on kopioituvien kemikaalien automatiikka, jossa kopiointivirhe kopioituu ja valinta osuu useimmin parhaisiin kopioihin.
Monimuotoisuuden lisääntyminen ei johdu mistään lisäperiaatteesta, jota ei olisi jo alkeishiukkasilla, vaan satunnaisista runsaista geenimuunnoksista, alleeleista, ja geenirihmojen kopiontivirheistä.
Ei ole enää pienintäkään epäilystä, että KAIKESSA vallitsee entropia, myös biologiassa. Biologiset ilmiöt voivat aluksi näyttää entropian vastaisilta, mutta todellisuudessa niiden tuottama järjestys tuottaa yhtä suuren entropian muuhun luontoon.
Energeettisesti entropia ilmaistuna: Kuluttavat valtavasti energiaa, joka on kotoisin pääasiassa auringonvalosta ja jonkin verran ydinenergiaprosesseista.
Raamatulla ei ole tieteelliseen tutkimukseen MITÄÄN osaa. Se sisältää aikansa tietoa. 🌹👀- Anonyymi
kynä.mi kirjoitti:
Kaikki, mitä tuossa sanoit pitää paikkansa, kun ottaa huomioon kielen asettamat rajoitukset. Evoluutiota eivät aja eteenpäin mitkään voimat, vaan kyseessä on kopioituvien kemikaalien automatiikka, jossa kopiointivirhe kopioituu ja valinta osuu useimmin parhaisiin kopioihin.
Monimuotoisuuden lisääntyminen ei johdu mistään lisäperiaatteesta, jota ei olisi jo alkeishiukkasilla, vaan satunnaisista runsaista geenimuunnoksista, alleeleista, ja geenirihmojen kopiontivirheistä.
Ei ole enää pienintäkään epäilystä, että KAIKESSA vallitsee entropia, myös biologiassa. Biologiset ilmiöt voivat aluksi näyttää entropian vastaisilta, mutta todellisuudessa niiden tuottama järjestys tuottaa yhtä suuren entropian muuhun luontoon.
Energeettisesti entropia ilmaistuna: Kuluttavat valtavasti energiaa, joka on kotoisin pääasiassa auringonvalosta ja jonkin verran ydinenergiaprosesseista.
Raamatulla ei ole tieteelliseen tutkimukseen MITÄÄN osaa. Se sisältää aikansa tietoa. 🌹👀Sinä kun jaksat aina jauhaa noista vääristä termeistä niin kerropa ihmeessä ne sanat, joilla puhutaan oikealla tavalla evoluution vääjäämättömästä etenemisestä ja siihen vaikuttavista voimista. Mitkä sanat ovat sinusta sallittuja ja mitä sanoja käyttäen sinä et jatkuvat sekaantuisi noihin lillukanvarsiin?
Itseasiassa elämää itsessään on alettu nykyään ajatella pikemmin seurauksena termodynamiikasta, kuin sen vastaisena. Alkaa vaikuttaa siltä, että elämän synty on pikemmin hyvin tavallista kuin jokin poikkeus. Pienessä mittakaavassa tarkastellen elämä voi vaikuttaa termodynamiikan lakien vastaiselta ilmiöltä, mutta niin lopulta hyvin moni muukin nätisti ja siististi "järjestykseen" asettuva asia. Kuten nyt vaikkapa kaikki erilaiset molekyylit, joita on olemassa. Pienessä mittakaavassa tarkastellen vaikkapa kemia on hyvin järjestelmällistä. Vaan kun katsellaan kauempaa ja tarkastellaan kokonaisuuksia, niin entropia lisääntyykin myös elämän sisällä, aivan termodynamiikan lakien mukaisesti. - Anonyymi
Anonyymi kirjoitti:
Sinä kun jaksat aina jauhaa noista vääristä termeistä niin kerropa ihmeessä ne sanat, joilla puhutaan oikealla tavalla evoluution vääjäämättömästä etenemisestä ja siihen vaikuttavista voimista. Mitkä sanat ovat sinusta sallittuja ja mitä sanoja käyttäen sinä et jatkuvat sekaantuisi noihin lillukanvarsiin?
Itseasiassa elämää itsessään on alettu nykyään ajatella pikemmin seurauksena termodynamiikasta, kuin sen vastaisena. Alkaa vaikuttaa siltä, että elämän synty on pikemmin hyvin tavallista kuin jokin poikkeus. Pienessä mittakaavassa tarkastellen elämä voi vaikuttaa termodynamiikan lakien vastaiselta ilmiöltä, mutta niin lopulta hyvin moni muukin nätisti ja siististi "järjestykseen" asettuva asia. Kuten nyt vaikkapa kaikki erilaiset molekyylit, joita on olemassa. Pienessä mittakaavassa tarkastellen vaikkapa kemia on hyvin järjestelmällistä. Vaan kun katsellaan kauempaa ja tarkastellaan kokonaisuuksia, niin entropia lisääntyykin myös elämän sisällä, aivan termodynamiikan lakien mukaisesti.Tuo Kyniksen tapa tarttua käytettyihin sanoihin ja termeihin, vaikka selkeää oikeaa tapaa puhua asiasta ei olisi, on seurausta siitä, että hänen argumenttinsa alkavat loppua. Tuo toimintatapa on selvästi nähtävissä kaikissa hänen ketjuissaan. Tuo on hänen vastineensa muutaman muun yksilön harrastamalle kielipoliisin puuhalle - yhdyssanoista, pilkuista jne. narinalle. Tuo puuha alkaa, kun ei oikein keksi mitään muuta mistä voisi narista. Seuraavaksi alkaa adhockaus ja muu kynismäisyys.
Anonyymi kirjoitti:
Keksimäärä on vain yksi luku, jota sinä tuijotat liikaa. Yksi pesä on vain yksi pesä, mutta niitä pesiä on lukemattomia ja kokoinaisuus on populaation kannalta yhtä pesää paljon oleellisempi asia. Vaikka yhdessä pesässä olisi eniten pesää hoitavan koiraan munia, niin populaatiossa voi olla paljon enemmän täysin pesiä hoitamattoman koiraan jälkeläisiä. Tällöin sen siivellä lisääntyvän koiraan lisääntymisstrategia on tehokkaampi.
KESKIMÄÄRÄ on nimenomaan keskimäärä porulaation tasolla. Kun linnunpesistä puhutaan keskimääräisinä, ollaan populaatin tasolla. Et ilmeisesti ole sisäistänyt keskimäärän käsitettä.
Jos pesissä on keskimäärin eniten pesää hoitavan koiraan munia, niissä ovat myös KOKO populaation KAIKKI munat. Siis eniten lisääntyvät pesää hoitavat koiraat. Tehtavä on puhtaasti matemaattinen ja keskimäärä ei päättelyssä muutu, mutta aivo menee helposti solmuun.
Matemaattisista kysymyksista kiisteleminen on ehdottomasti hyödytöntä. Jos sitä ei luonnostaan ymmärrä, ei ymmärrä. 🌹👀Anonyymi kirjoitti:
Nimenomaan tilastot ovat nyt olennaisia ja ne ovat olennaisia koko populaation tasolla. Tilastot todellakin ovat puhdasta matematiikkaa ja populaatiogenetiikka on hyvin suoraviivaista ja helppoa matematiikkaa. Hyvä, että huomasit.
Haaremeita tutkittaessa on tosiaan geneettisissä tutkimuksissa huomattu, että johtaja ei lopultakaan aina saa eniten jälkeläisiä. Eri lajeilla on eroja ja mm. haaremin koko ja reviirin koko vaikuttavat suuresti lopputulokseen. Pientä suht tiiviinä pysyvää haaremia (esimerkkinä vaikkapa hevoset) on suht helppo hallita ja niissä johtava orii on suurimman osan jälkeläisistä. Kyseisen kaltaisen haaremin vahtiminen on kuitenkin kovaa työtä ja yksinomaan oriin itsensä vastuulla. Tamma hyväksyvät mukisematta uuden johtajaoriin, vaikka sen voitto olisi johtunut sattumasta, ei vahvuudesta.Edelleen kompuroit lillukan varsissa, koska et ymmärrä keskimäärän käsitettä. Puhut yksittäisista haaremeista, jotka eivät suinkaan edusta keskimäärää, vaan keskimäärä on se, että haaremin johtaja parittelee eniten. 🌹👀
- Anonyymi
kynä.mi kirjoitti:
KESKIMÄÄRÄ on nimenomaan keskimäärä porulaation tasolla. Kun linnunpesistä puhutaan keskimääräisinä, ollaan populaatin tasolla. Et ilmeisesti ole sisäistänyt keskimäärän käsitettä.
Jos pesissä on keskimäärin eniten pesää hoitavan koiraan munia, niissä ovat myös KOKO populaation KAIKKI munat. Siis eniten lisääntyvät pesää hoitavat koiraat. Tehtavä on puhtaasti matemaattinen ja keskimäärä ei päättelyssä muutu, mutta aivo menee helposti solmuun.
Matemaattisista kysymyksista kiisteleminen on ehdottomasti hyödytöntä. Jos sitä ei luonnostaan ymmärrä, ei ymmärrä. 🌹👀Ei vaan populaatioiden tasolla tilanne tosiaan on geneettisen tutkimuksen avulla todistettu olevan toisin. Et sinä noilla HUUTAMISILLASI kykene geneettisiä todisteita tuhoamaan.
Mä olen pahoillani jos sun oma henkilökohtainen maailmankuvasi on päässyt murenemaan, mutta populaatiogeneettinen tutkimus on vääjäämättä murskannut laatu-uros hypoteesin. Se ei vain yksinkertaisesti pidä paikkaansa geneettisten tutkimustulosten valossa. Asia ei ole edes kiistanalainen, vaan siitä vallitsee konsensus. Kyse on paritteluoikeuden voittamisesta toisilta uroksilta, ei naaraiden suosiosta. Naaraille kelpaavat myös ne hävinneet urokset, jos voittaneen silmä vain välttää. - Anonyymi
Anonyymi kirjoitti:
Ei vaan populaatioiden tasolla tilanne tosiaan on geneettisen tutkimuksen avulla todistettu olevan toisin. Et sinä noilla HUUTAMISILLASI kykene geneettisiä todisteita tuhoamaan.
Mä olen pahoillani jos sun oma henkilökohtainen maailmankuvasi on päässyt murenemaan, mutta populaatiogeneettinen tutkimus on vääjäämättä murskannut laatu-uros hypoteesin. Se ei vain yksinkertaisesti pidä paikkaansa geneettisten tutkimustulosten valossa. Asia ei ole edes kiistanalainen, vaan siitä vallitsee konsensus. Kyse on paritteluoikeuden voittamisesta toisilta uroksilta, ei naaraiden suosiosta. Naaraille kelpaavat myös ne hävinneet urokset, jos voittaneen silmä vain välttää.Ja siis siitähän tässä oli alunperin kyse, jos olet päässyt jo unohtamaan. Koiraiden keskinäiset kukkoilut ovat epäolennaisia naaraiden suosion kannalta. Naaraat eivä suosi voittanutta vaan voittanut uros joutuu kuluttamaan energiaa pitääkseen kilpailijat loitolla. Ne kun kelpaisivat naaraille erinomaisesti. Haaremi on urosten keskinäistä kilpailua, joka ei liity naaraiden valintoihin mitenkään, kuten geneettiset- ja käytöstutkimukset ovat todistaneet.
Anonyymi kirjoitti:
Sinä kun jaksat aina jauhaa noista vääristä termeistä niin kerropa ihmeessä ne sanat, joilla puhutaan oikealla tavalla evoluution vääjäämättömästä etenemisestä ja siihen vaikuttavista voimista. Mitkä sanat ovat sinusta sallittuja ja mitä sanoja käyttäen sinä et jatkuvat sekaantuisi noihin lillukanvarsiin?
Itseasiassa elämää itsessään on alettu nykyään ajatella pikemmin seurauksena termodynamiikasta, kuin sen vastaisena. Alkaa vaikuttaa siltä, että elämän synty on pikemmin hyvin tavallista kuin jokin poikkeus. Pienessä mittakaavassa tarkastellen elämä voi vaikuttaa termodynamiikan lakien vastaiselta ilmiöltä, mutta niin lopulta hyvin moni muukin nätisti ja siististi "järjestykseen" asettuva asia. Kuten nyt vaikkapa kaikki erilaiset molekyylit, joita on olemassa. Pienessä mittakaavassa tarkastellen vaikkapa kemia on hyvin järjestelmällistä. Vaan kun katsellaan kauempaa ja tarkastellaan kokonaisuuksia, niin entropia lisääntyykin myös elämän sisällä, aivan termodynamiikan lakien mukaisesti.Olen itsekin ollut ymmällä, miten biologiset prosessit pitäisi kertoa, ettei joku olisi näkevinään tarkoitushakuisuutta eli finalismia. Olen vain yrittänyt kuvailla niin kausaalisesti kuin osaan, ja yritän välttää finalistisen mielikuvan luomista kuin ruttoa.
Mutta se ei ole helppoa, koska ihmisaivo suunittelee ja ymmärtää suunnittelun finalistisesti, vaikka senkin selitys on kausaalinen. Sitten varsinkin humanistit pitavät finalismia totena, vaikka luonnontieteilijöistä ei kukaan. Biologiankin useimmat luulevat tarkoitushakuisiksi,
Temodynamiikka on kaikkea luontoa koskeva, mutta on myös ryhmiä, jotka eivät sitä ymmärrä. Vaatii kivenkovaa matemaattista tajua, että voisi ymmärtää. 🌹👀Anonyymi kirjoitti:
Ei vaan populaatioiden tasolla tilanne tosiaan on geneettisen tutkimuksen avulla todistettu olevan toisin. Et sinä noilla HUUTAMISILLASI kykene geneettisiä todisteita tuhoamaan.
Mä olen pahoillani jos sun oma henkilökohtainen maailmankuvasi on päässyt murenemaan, mutta populaatiogeneettinen tutkimus on vääjäämättä murskannut laatu-uros hypoteesin. Se ei vain yksinkertaisesti pidä paikkaansa geneettisten tutkimustulosten valossa. Asia ei ole edes kiistanalainen, vaan siitä vallitsee konsensus. Kyse on paritteluoikeuden voittamisesta toisilta uroksilta, ei naaraiden suosiosta. Naaraille kelpaavat myös ne hävinneet urokset, jos voittaneen silmä vain välttää.Koska et osaa käsitellä lukuja tilastollisesti, olet humanistien kanssa pysyvästi väärällä raiteella. Puhut selvästi samoista asioista, mutta tulkintasi ei salli sinun ymmärtää, että juuri uroksien kamppailun voittaamisesta naaraat saavat signaalin, kellä uroksella todennäköisesti on parhaat geenit.
Jos uroksen voitolla ei saataisi lisääntymisetua, ei koko kamppailukäytöstä olisisi syntynytkään. Evoluutio suosii VAIN evoluution kannalta hyödyllistä käyttäytymistä.
Esimerkiksi sivusuhteista huolimatta 30 % apinalauman poikasista on johtajauroksen siittämiä. Se on moninkertaisesti enemmän kuin muilla uroksilla. Johtajauros jättää eniten geenejä KESKIMÄÄRÄISESSÄ laumassa, mutta ei välttämätta kaikissa, ties vaikka on steriili. 🌹👀- Anonyymi
kynä.mi kirjoitti:
Olen itsekin ollut ymmällä, miten biologiset prosessit pitäisi kertoa, ettei joku olisi näkevinään tarkoitushakuisuutta eli finalismia. Olen vain yrittänyt kuvailla niin kausaalisesti kuin osaan, ja yritän välttää finalistisen mielikuvan luomista kuin ruttoa.
Mutta se ei ole helppoa, koska ihmisaivo suunittelee ja ymmärtää suunnittelun finalistisesti, vaikka senkin selitys on kausaalinen. Sitten varsinkin humanistit pitavät finalismia totena, vaikka luonnontieteilijöistä ei kukaan. Biologiankin useimmat luulevat tarkoitushakuisiksi,
Temodynamiikka on kaikkea luontoa koskeva, mutta on myös ryhmiä, jotka eivät sitä ymmärrä. Vaatii kivenkovaa matemaattista tajua, että voisi ymmärtää. 🌹👀Siksipä onkin täysin turhaa tarttua lillunkanvarsiin. Jokainen asiaa tajuaa mistä puhutaan, ilman saivarteluakin. Jos taas ei tajua, niin hän kyllä ilmaisee sen.
Se nyt on minulle yhdentekevää kuinka paljon humanismi sinua ahdistaa. Se ei kosketa minua ja humanistit saavat ajatella miten haluavat. Itse ajattelen biologisesti ja luonnontieteellisesti ylipäänsä. Siihen on täysin turha tuoda mukaan omia angstejaan, kuten sinä teet. - Anonyymi
kynä.mi kirjoitti:
Koska et osaa käsitellä lukuja tilastollisesti, olet humanistien kanssa pysyvästi väärällä raiteella. Puhut selvästi samoista asioista, mutta tulkintasi ei salli sinun ymmärtää, että juuri uroksien kamppailun voittaamisesta naaraat saavat signaalin, kellä uroksella todennäköisesti on parhaat geenit.
Jos uroksen voitolla ei saataisi lisääntymisetua, ei koko kamppailukäytöstä olisisi syntynytkään. Evoluutio suosii VAIN evoluution kannalta hyödyllistä käyttäytymistä.
Esimerkiksi sivusuhteista huolimatta 30 % apinalauman poikasista on johtajauroksen siittämiä. Se on moninkertaisesti enemmän kuin muilla uroksilla. Johtajauros jättää eniten geenejä KESKIMÄÄRÄISESSÄ laumassa, mutta ei välttämätta kaikissa, ties vaikka on steriili. 🌹👀Kysymys ei ole lainkaan lisääntymisstrategian tehokkuudesta. Menet jatkuvasti ajattelussasi sivuraiteelle ja puhut aiheen vierestä. Lisäntymistrategian tehokkuus ei liity alkuperäiseen aiheeseen millään tavalla. Urokset taistelevat keskenään, ajakseen pois kilpailijansa, se ei liity naaraisiin. Urokset joutuvat vahtimaan haareminsa juuri siksi, koske ne eivät uroksen "laadukkuutta" arvota mihinkään. Niille kelpaa lähes mikä tahansa uros, kun hetki on sopiva. Jokainen koskaan eläinten jalostamisen kanssa tekemisissä ollut tietää, että kumpikaan sukupuoli ei juuri valikoi, kun on oikea hetki.
Tuo huippu-uros hypoteesi on tyypiesimerkki tarkoitushakuisesti kehitellystä teoriasta, jonka tarkoitus on nimenomaan ollut se patriarkaalinen "sorto" josta sinäkin jatkuvasti puhut. Kyse on ollut naaraan seksuaalisen valinnan määrittämisestä tiettyyn miehisestä näkökulmasta sopivaan muottiin. Naaras valitsee huippu-uroksen ja on siihen tyytyväinen, uros sen sijaan panee kaikkea minkä kiinni saa. Se on ollut tuon vääristyneen teorian päätelmä. Koko teorian idea on, että naaraalle olisi luonnollista valita vain yksi parittelukumppani ja urokselle olisi luonnollista paritella useiden kanssa. Useidrn urosten kanssa paritteleva naaras olisi muka jotenkin epänormaali ja luonnonvastainen.
Todellisuudessa molemmat sukupuolet kaikissa eläinlajeissa pyrkivät (eivät tietenkään tietoisesti) mahdollisimman monimuotoiseen parittelukumppaneiden joukkoon, joka lisää jälkeläisten geneettistä monimuotoisuutta ja lisää todennäköisyyttä osan selviämisestä ja pääsemisestä taas lisääntymään. Huippu-urosteoria on täysin luonnon ja biologian vastainen viritelmä, joka tosiaan onkin jo täysin murskautunut populaatiogenetiikan tutkimuksen myötä. Naaraat ovat luonnostaan aivan yhtä "kevytkenkäisiä" kuin uroksetkin ja niille kelpaa lähes mikä tahansa uros. Tästä syystä monen eläinlajin urokset kuluttavat valtavasti aikaansa ja energiaa naaraiden vahtimiseen. Se on uroksen ainoa keino varmistaa oma isyytensä. Ihminen on pyrkinyt vahtimaan naaraita psykologisin keinoin. - Anonyymi
kynä.mi kirjoitti:
Koska et osaa käsitellä lukuja tilastollisesti, olet humanistien kanssa pysyvästi väärällä raiteella. Puhut selvästi samoista asioista, mutta tulkintasi ei salli sinun ymmärtää, että juuri uroksien kamppailun voittaamisesta naaraat saavat signaalin, kellä uroksella todennäköisesti on parhaat geenit.
Jos uroksen voitolla ei saataisi lisääntymisetua, ei koko kamppailukäytöstä olisisi syntynytkään. Evoluutio suosii VAIN evoluution kannalta hyödyllistä käyttäytymistä.
Esimerkiksi sivusuhteista huolimatta 30 % apinalauman poikasista on johtajauroksen siittämiä. Se on moninkertaisesti enemmän kuin muilla uroksilla. Johtajauros jättää eniten geenejä KESKIMÄÄRÄISESSÄ laumassa, mutta ei välttämätta kaikissa, ties vaikka on steriili. 🌹👀Akateemiseksi ihmiseksi sinulla on muuten hyvin erikoinen käsitys väittelemisestä. Sorrut jatkuvasti tuollaiseen täysin asiattomaan vähättelyyn, jolle itse keskustelussamme ei ole ollut pienintäkään syytä. Et itsekään osoita sen kummempaa kykyä käsitellä lukuja tilastollisesti. Ainoastaan puhut vähättelevästi, vaikka et kykene todistamaan asiaa mihinkään suuntaan.
Lisäksi puhut jatkuvasti asian vierestä, etkä kykene pysymään itse aiheessa. Anonyymi kirjoitti:
Siksipä onkin täysin turhaa tarttua lillunkanvarsiin. Jokainen asiaa tajuaa mistä puhutaan, ilman saivarteluakin. Jos taas ei tajua, niin hän kyllä ilmaisee sen.
Se nyt on minulle yhdentekevää kuinka paljon humanismi sinua ahdistaa. Se ei kosketa minua ja humanistit saavat ajatella miten haluavat. Itse ajattelen biologisesti ja luonnontieteellisesti ylipäänsä. Siihen on täysin turha tuoda mukaan omia angstejaan, kuten sinä teet.Kuten moneenkin kertaan olen selvittänyt, minua vaivaa sietämätön angstisuus eli ahdistuneisuus. joka littyy alkoholistisiin geeneihini, mutta tällaisella ahdistuneisuudella ei ole kohdetta.
Humanismiin ei liity mielessäni minkäänlaista pelkoa tai ahdistusta, vaan tuon sitä esiin, koska sen teoria on VÄÄRÄ, mutta se on common sense -ajattelussa ja kansanperinteessä hyvin suosittu. 🌹👀- Anonyymi
kynä.mi kirjoitti:
Kuten moneenkin kertaan olen selvittänyt, minua vaivaa sietämätön angstisuus eli ahdistuneisuus. joka littyy alkoholistisiin geeneihini, mutta tällaisella ahdistuneisuudella ei ole kohdetta.
Humanismiin ei liity mielessäni minkäänlaista pelkoa tai ahdistusta, vaan tuon sitä esiin, koska sen teoria on VÄÄRÄ, mutta se on common sense -ajattelussa ja kansanperinteessä hyvin suosittu. 🌹👀On ikävää, että angstisi ja ahdistuksesi estävät sinua näkemästä asioita todenmukaisesti ja nykyisen tietellisen konsensuksen mukaisesti. Tunnut kuvittelevan "humanistin" olevan joku pilkka ja leimakirves, jota heittelemällä voisit saada jotain etua. Se on lähinnä koomista, kun jokikinen aiemmin esittetty fakta on nimenomaan biologinen ja luonnotieteellinen fakta, joilla ei ole mitään tekoa humanismin kanssa.
Anonyymi kirjoitti:
Kysymys ei ole lainkaan lisääntymisstrategian tehokkuudesta. Menet jatkuvasti ajattelussasi sivuraiteelle ja puhut aiheen vierestä. Lisäntymistrategian tehokkuus ei liity alkuperäiseen aiheeseen millään tavalla. Urokset taistelevat keskenään, ajakseen pois kilpailijansa, se ei liity naaraisiin. Urokset joutuvat vahtimaan haareminsa juuri siksi, koske ne eivät uroksen "laadukkuutta" arvota mihinkään. Niille kelpaa lähes mikä tahansa uros, kun hetki on sopiva. Jokainen koskaan eläinten jalostamisen kanssa tekemisissä ollut tietää, että kumpikaan sukupuoli ei juuri valikoi, kun on oikea hetki.
Tuo huippu-uros hypoteesi on tyypiesimerkki tarkoitushakuisesti kehitellystä teoriasta, jonka tarkoitus on nimenomaan ollut se patriarkaalinen "sorto" josta sinäkin jatkuvasti puhut. Kyse on ollut naaraan seksuaalisen valinnan määrittämisestä tiettyyn miehisestä näkökulmasta sopivaan muottiin. Naaras valitsee huippu-uroksen ja on siihen tyytyväinen, uros sen sijaan panee kaikkea minkä kiinni saa. Se on ollut tuon vääristyneen teorian päätelmä. Koko teorian idea on, että naaraalle olisi luonnollista valita vain yksi parittelukumppani ja urokselle olisi luonnollista paritella useiden kanssa. Useidrn urosten kanssa paritteleva naaras olisi muka jotenkin epänormaali ja luonnonvastainen.
Todellisuudessa molemmat sukupuolet kaikissa eläinlajeissa pyrkivät (eivät tietenkään tietoisesti) mahdollisimman monimuotoiseen parittelukumppaneiden joukkoon, joka lisää jälkeläisten geneettistä monimuotoisuutta ja lisää todennäköisyyttä osan selviämisestä ja pääsemisestä taas lisääntymään. Huippu-urosteoria on täysin luonnon ja biologian vastainen viritelmä, joka tosiaan onkin jo täysin murskautunut populaatiogenetiikan tutkimuksen myötä. Naaraat ovat luonnostaan aivan yhtä "kevytkenkäisiä" kuin uroksetkin ja niille kelpaa lähes mikä tahansa uros. Tästä syystä monen eläinlajin urokset kuluttavat valtavasti aikaansa ja energiaa naaraiden vahtimiseen. Se on uroksen ainoa keino varmistaa oma isyytensä. Ihminen on pyrkinyt vahtimaan naaraita psykologisin keinoin.Kuten sanoin, taisrelukäyttäytymistä ei olisi syntynyt, jos se ei olisi tuonut etua lisääntymisen määrässä ja siis evoluutiossa. 🌹👀
- Anonyymi
En todellakaan tykkää röyhkeistä pässeistä ja nyt en tarkoita niitä sarvipäitä.
Eivät osaa ottaa toisia huomioon ja etuilevat jonossa. Oma napa on heille kaikkein tärkein. Muista viis välittämättä. Anonyymi kirjoitti:
On ikävää, että angstisi ja ahdistuksesi estävät sinua näkemästä asioita todenmukaisesti ja nykyisen tietellisen konsensuksen mukaisesti. Tunnut kuvittelevan "humanistin" olevan joku pilkka ja leimakirves, jota heittelemällä voisit saada jotain etua. Se on lähinnä koomista, kun jokikinen aiemmin esittetty fakta on nimenomaan biologinen ja luonnotieteellinen fakta, joilla ei ole mitään tekoa humanismin kanssa.
Meni henkilökohtaiseksi herjaamiseksi. Jos haluat viimeisen sanan, se on sinun. Hyvää kevättä! 🌹👀
- Anonyymi
kynä.mi kirjoitti:
Kuten sanoin, taisrelukäyttäytymistä ei olisi syntynyt, jos se ei olisi tuonut etua lisääntymisen määrässä ja siis evoluutiossa. 🌹👀
Puhut taas täysin aiheen vierestä. Strategian tehokkuus ei liity mitenkään siihen mistä alunperin on puhuttu. Tietysti kilpailijoiden täydellinen eliminoiminen on tehokas strategia, kun naaraita ei juuri lainkaan kiinnosta kenen kanssa ne parittelevat. Tuo nyt on itsestäänselvää. Kyseessä on nimenomaan ja yksinomaan vain urosten keskinäinen kamppailu paritteluoikeudesta. Naaraisiin ja niiden hyväksyntään tuo käytös ei liity mitenkään.
Strategian ongelmakin tosin on nimenomaan se, että naaraita ei kiinnosta. Ne eivät kunnioita uroksen keskisen taistelun lopputulosta ja parittele vain voittaneen kanssa. Taistelun lisäksi uros joutuu jatkuvasti kuluttamaan energiaa haareminsa vahtimiseen ja sen estämiseen, etteivät naaraat annakin jonkun toisen paritella. Sillä nehän todellakin tekisivät sen heti, jos tilaisuus tulisi. Tai pikemmin pitäisi sanoa, että antaisivat sen tapahtua, sillä harvemmin kyse on naaraan aktiivisesta muun seuran etsimisestä. Niitä vain ei pääosin kiinnosta mistä uroksesta on kysymys, kun hetki on sopiva. - Anonyymi
kynä.mi kirjoitti:
Meni henkilökohtaiseksi herjaamiseksi. Jos haluat viimeisen sanan, se on sinun. Hyvää kevättä! 🌹👀
Sanoo henkilö, joka itse on herjannut minua jo ainakin kymmenessä viimeisimmässä viestissään. 🌮👅
- Anonyymi
Anonyymi kirjoitti:
No ... tuossa esimerkissäsihän naaraat eivät valitse mitään, vaan kilpailu on täysin urosten itsensä luoma. Naaraille on yksi lysti kumpi niistä uroksista voittaa, tai käykö vaikka joku muu näppärä pökkimässä, samalla kun testosteronihuuruiset tappelevat. Urokset itse ovat niin ahneita, että niiden pitää tapella siitä, että yksi saisi kaikki naaraat.
En huoli pässimiestä ikinä!!!
Nyt eletään 2022 vuotta ja ihmiset ovat siitä muuttuneet. Tietysti ihmisperheisiin syntyy joskus vuosisatojen päästä uudelleen niitä brutaaleja nuijamiehiä jotka muistuttavat kaukaisia esi-isiään kaikessa käytöksessään, poikkeuksena se että osaavat hieman ymmärrettävästi puhua.
Onneksi on ihania miehiä, jotka ovat fiksuja ja naisia huomioivia ja ne muuten menestyvät parisuhteissa paljon paremmin kuin agressiiviset päällepäsmärit. Nämä miehet ovat usein päässeet naimisiin.
Minua ei niin vain akaksi oteta jos en itse sitä tahdo. Minua ei yksin valita jos itse en ole myöntyväinen. Tarvitsee siina naisellakin olla sanansa sanottavana.
Minun valinta keskittyy miehessä hänen tunneälykkyyteen ja maailmankuvaan, ihmisarvoon, toisten ihmisten huomioonottamiseen jne. - Anonyymi
kynä.mi kirjoitti:
Naaras ei pyri "pökittäväksi" eikä mihinkään muuhunkaan haväistykseen, vaan sen geeniperimä on valinnan kautta ohjelmoitunut yhtymään laatukoiraan kanssa, ja tuloksena on, että jälkeläiset saavat laatugeenit. 🌹👀
Puhutko ihmisistä vai eläimistä. Nykyään niitä ei voi verrata.
Anonyymi kirjoitti:
Puhutko ihmisistä vai eläimistä. Nykyään niitä ei voi verrata.
Ennen oli voitolla humanistinen kanta, jonka mukaan ne ovat aivan erilaisia. Nykyisin on enemmän ymmärrystä saanut kanta, että perusta on yhteinen, vain aste-ero.
Luonnontieteellisissä piireissä on jo toista sataa vuotta oltu aste-eron kannalla ja pysytään edelleen. Siirtymä tälle kannalle on tapahtunut yleisessä kulttuurissa. Humanistisen kulttuurin voitokkain vuosikymmen oli 70-luku, jota monet eivät enää miellä.
Silloin KAIKKI oli muka opittua. Nyt on siirrytty luonnontieteelliselle kannalle päin, ja geenit henkistenkin ominaisuuksien selittäjänä on kulttuurissa suuresti lisääntyneet. Itse asiassa olemme palanneet 30-luvulle ja sitä vanhempaan aikaan 1900-luvun alkuun. 🌹👀- Anonyymi
kynä.mi kirjoitti:
Ennen oli voitolla humanistinen kanta, jonka mukaan ne ovat aivan erilaisia. Nykyisin on enemmän ymmärrystä saanut kanta, että perusta on yhteinen, vain aste-ero.
Luonnontieteellisissä piireissä on jo toista sataa vuotta oltu aste-eron kannalla ja pysytään edelleen. Siirtymä tälle kannalle on tapahtunut yleisessä kulttuurissa. Humanistisen kulttuurin voitokkain vuosikymmen oli 70-luku, jota monet eivät enää miellä.
Silloin KAIKKI oli muka opittua. Nyt on siirrytty luonnontieteelliselle kannalle päin, ja geenit henkistenkin ominaisuuksien selittäjänä on kulttuurissa suuresti lisääntyneet. Itse asiassa olemme palanneet 30-luvulle ja sitä vanhempaan aikaan 1900-luvun alkuun. 🌹👀Varmasti sulla on linkata lähteet näille väittämille?
- Anonyymi
Anonyymi kirjoitti:
Varmasti sulla on linkata lähteet näille väittämille?
Pyh, ihan turha Kynikseltä on lähteitä pyytää. Kyniksen tietojen lähteen ovat (kuulemma) hänen yliopisto-opintojensa aikaiset luennot, eikä niissä ole koskaan ollut tapana mainita lähteitä. Koko lähteiden pyytäminen on Kyniksen mielestä hyvin puto tapa, johon hän viittaa "tahkon vääntämisenä". No, parempi kai sekin kuin veitsen kääntäminen haavassa.
Pitäisi varmaankin kohdata ihminen jossain neutraalissa tilanteessa ja ympäristössä missä kilpailijoita ei ole. Ja onnistua luomaan yhteys siinä ja heti.
On varmaan myös vähän sidoksissa aikakauteen missä on trendikästä kilpailuttaa kaikki sähköstä poikakaveriin. Hyöty ajattelu hiukan pilkottaa saumoista, mistä minä eniten hyödyn.
Toki niin saa tehdä, mutta ennen kun itsekin olin nuori ja treffasin jotain, niin ei ollut mitään lukuisia ehdokkaita edes. Sitä vaan lähdettiin tutustumaan ilman, että edes aina oli naamasta tietoa. :D
Näkihän sen sitten treffeillä ekan kerran.
Ei ollut ihmiset vielä kulutuskamaa tai katalogeissa mille laitetaan peukku ylös tai alas. Nykyaika on aika raakaa yksilön kannalta, joka ei ole ihanne tyyppiä. I know.- Anonyymi
Itsekin olen joskus ollut nuori ja epätoivoinen kuten normaali mies siinä iässä on. Kun ei ole ketään niin haluaa ajatella lähes kaikista naisista parasta ja katsella näitä ihailevasti. Olen sitä mieltä että niukkuus on tässä mielessä parempi kuin runsas valinnanvara. Miten koskaan edes oppii näkemään hyvää muissa ihmisissä jos ei sitä joudu tilanteen pakosta harjoittelemaan?
- Anonyymi
Ensimmäisen kunnon ihastuksen kanssa olimme samassa iltalukiossa ja pelasimme aina perjantaisin lentopalloa, jonka jälkeen kaikki pelaajat lähtivät baariin pelin jälkeen. Tunteet pikkuhiljaa heräsivät ja seurustelimme muutaman kuukauden ajan. Reissasimme ulkomailla nuorina porukassa ja siellä tutustuimme suomalaisiin nuoriin miehiin, jotka järjestivät illanvieton yhden nuoren miehen kotona ja he olivat kutsuneet sinne opiskelukavereitaan ja niin kävi että ihastuin yhteen heidän opiskelukaveriin ja tunne oli molemminpuolinen ja siitä alkoi serustelu mikä johti avioliittoon.
- Anonyymi
Anonyymi kirjoitti:
Ensimmäisen kunnon ihastuksen kanssa olimme samassa iltalukiossa ja pelasimme aina perjantaisin lentopalloa, jonka jälkeen kaikki pelaajat lähtivät baariin pelin jälkeen. Tunteet pikkuhiljaa heräsivät ja seurustelimme muutaman kuukauden ajan. Reissasimme ulkomailla nuorina porukassa ja siellä tutustuimme suomalaisiin nuoriin miehiin, jotka järjestivät illanvieton yhden nuoren miehen kotona ja he olivat kutsuneet sinne opiskelukavereitaan ja niin kävi että ihastuin yhteen heidän opiskelukaveriin ja tunne oli molemminpuolinen ja siitä alkoi serustelu mikä johti avioliittoon.
Illanvietto tapahtui Suomessa matkan jälkeen.
Anonyymi kirjoitti:
Itsekin olen joskus ollut nuori ja epätoivoinen kuten normaali mies siinä iässä on. Kun ei ole ketään niin haluaa ajatella lähes kaikista naisista parasta ja katsella näitä ihailevasti. Olen sitä mieltä että niukkuus on tässä mielessä parempi kuin runsas valinnanvara. Miten koskaan edes oppii näkemään hyvää muissa ihmisissä jos ei sitä joudu tilanteen pakosta harjoittelemaan?
Joo. Hyvä pointti sulla, olen aikalailla samaa mieltä. Runsauden paljous saa helposti haluamaan kaikenlaista, jopa sellaista mitä ei onnellisuuteen edes oikeasti tarvi. Tulee ahneeksi ja pian katoaa siihen "toi ois vielä parempi" jojoiluun.
Anonyymi kirjoitti:
Ensimmäisen kunnon ihastuksen kanssa olimme samassa iltalukiossa ja pelasimme aina perjantaisin lentopalloa, jonka jälkeen kaikki pelaajat lähtivät baariin pelin jälkeen. Tunteet pikkuhiljaa heräsivät ja seurustelimme muutaman kuukauden ajan. Reissasimme ulkomailla nuorina porukassa ja siellä tutustuimme suomalaisiin nuoriin miehiin, jotka järjestivät illanvieton yhden nuoren miehen kotona ja he olivat kutsuneet sinne opiskelukavereitaan ja niin kävi että ihastuin yhteen heidän opiskelukaveriin ja tunne oli molemminpuolinen ja siitä alkoi serustelu mikä johti avioliittoon.
Se voi alkaa noinkin. Ennen tavallistakin, että kaveripiireistä löytyi se kulta.
Missä aikaa tuli viettäneeksi. :)- Anonyymi
HALiMONSTERi kirjoitti:
Se voi alkaa noinkin. Ennen tavallistakin, että kaveripiireistä löytyi se kulta.
Missä aikaa tuli viettäneeksi. :)Tavallisin paikkahan tuo kaveri-/tuttavapiiri edelleen niiden parisuhteiden alkamiseen on. Nykyään(kin) tuppaa olemaan niin, että he joilla on ystäviä ja sosiaalista elämää, pariutuvat ongelmitta. Ongelmia syntyy niille, jotka eivät jostain syystä oikein kykene pariutumaan silleen luonnostaan, vaan tarvivat sitten kaikenlaisia keinotekosia "pariutumispaikkoja".
- Anonyymi
HALiMONSTERi kirjoitti:
Joo. Hyvä pointti sulla, olen aikalailla samaa mieltä. Runsauden paljous saa helposti haluamaan kaikenlaista, jopa sellaista mitä ei onnellisuuteen edes oikeasti tarvi. Tulee ahneeksi ja pian katoaa siihen "toi ois vielä parempi" jojoiluun.
Nyt kun ole ollut vuosien ajan yksin, niin ei sellaista tilannetta ole tullut että olisi tavallaan pitänyt valita runsauden paljoudesta. Johtuu siitä etten ole kokenut tarvetta tutustua keneenkään parin yrityksen jälkeen. Minulle tuli molemmissa tapauksissa nopeasti se tunne, etten halua enkä jaksa tutustua uusiin ihmisin ja heidän tapoihinsa. Se kertoo siitä että olen mieluummin yksin kuin, että alkaisin muuttaa elämääni liikaa uuden ihmisen kanssa ja kun romanttinen suhdekaan ei enää kiinnosta, niin mieluummin yksin ja tekemisissä vain jo itselleni hyvin tuttujen ihmisten kanssa. Ei ole motivaatiota enää muuttaa omaa elämää radikaalisti.
- Anonyymi
Anonyymi kirjoitti:
Nyt kun ole ollut vuosien ajan yksin, niin ei sellaista tilannetta ole tullut että olisi tavallaan pitänyt valita runsauden paljoudesta. Johtuu siitä etten ole kokenut tarvetta tutustua keneenkään parin yrityksen jälkeen. Minulle tuli molemmissa tapauksissa nopeasti se tunne, etten halua enkä jaksa tutustua uusiin ihmisin ja heidän tapoihinsa. Se kertoo siitä että olen mieluummin yksin kuin, että alkaisin muuttaa elämääni liikaa uuden ihmisen kanssa ja kun romanttinen suhdekaan ei enää kiinnosta, niin mieluummin yksin ja tekemisissä vain jo itselleni hyvin tuttujen ihmisten kanssa. Ei ole motivaatiota enää muuttaa omaa elämää radikaalisti.
Jos ei kerta kiinnosta tutustua uusiin ihmisiin, niin v.ttuako valitat? Ota joku läpituttu tai ole yksin. Problem solved.
Anonyymi kirjoitti:
Tavallisin paikkahan tuo kaveri-/tuttavapiiri edelleen niiden parisuhteiden alkamiseen on. Nykyään(kin) tuppaa olemaan niin, että he joilla on ystäviä ja sosiaalista elämää, pariutuvat ongelmitta. Ongelmia syntyy niille, jotka eivät jostain syystä oikein kykene pariutumaan silleen luonnostaan, vaan tarvivat sitten kaikenlaisia keinotekosia "pariutumispaikkoja".
Näinhän se on. Kaikenlaiset deittisovelluksetkin tuntuu olevan tämän päivän kuuminta kuumaa. Löytyy kaveriporukan ulkopuoleltakin sitten ihan uutta verta. :)
Anonyymi kirjoitti:
Nyt kun ole ollut vuosien ajan yksin, niin ei sellaista tilannetta ole tullut että olisi tavallaan pitänyt valita runsauden paljoudesta. Johtuu siitä etten ole kokenut tarvetta tutustua keneenkään parin yrityksen jälkeen. Minulle tuli molemmissa tapauksissa nopeasti se tunne, etten halua enkä jaksa tutustua uusiin ihmisin ja heidän tapoihinsa. Se kertoo siitä että olen mieluummin yksin kuin, että alkaisin muuttaa elämääni liikaa uuden ihmisen kanssa ja kun romanttinen suhdekaan ei enää kiinnosta, niin mieluummin yksin ja tekemisissä vain jo itselleni hyvin tuttujen ihmisten kanssa. Ei ole motivaatiota enää muuttaa omaa elämää radikaalisti.
Ymmärrän tuon tutustumisen rasittavuuden. Itselläni on sitä samaa, etten oikein jaksa edes kaverisuhteita rakennella, kun se verottaa voimia ja pitäisi venyttää tilaa omiin valmiisiin kuvioihin.
Kun ei jaksa, ei jaksa. :)
- Anonyymi
Mainosmaailman vahva rooli vaikuttaa niin. Digitalia vaan pilaa mielenmaailman.
Mielestäni kilpailutilanne syntyy silloin, kun vaihtoehtoja on vähän. Jossain kirkonkylässä voi olla useampi poika yhtä tyttöä kohden. Jos pariutuminen epäonnistuu, pitää lähteä maailmalle etsimään sopivaa puolisoa.
Tai sitten vetäytyä peräkammariin tietokoneen kanssa.Työssä, harrastuksissa ja vapaehtoistyössä yms. tutustutaan ilman kilpailuasetelmaa ja ilman ’olen mies etsin naista’-asetelmaa. Toki jonkinlainen näennäinen ”kilpailuasetelma” voi syntyä, jos joku toinen kiinnostuu samasta ihmisestä tai jos joku toinen flirttailee samalle ihmiselle (ilman syvempää kiinnostusta). Silti harvoin oikeaa kilpailua on, ihminen tietää kenet haluaa ja kuka on cain muuten kiva tyyppi. Tuohon luokitteluun ei tarvita ”kilpailua”, toiset vaan kolahtaa yhteen ja toiset vain yksipuolisesti.
- Anonyymi
Töissä olen vain töitä tekemässä ja harrastuksia en harrasta. Varmaan aika monet yrittävät kiertää kilpailua sillä että keksivät tällaisia ovelia kiertoteitä.
- Anonyymi
Anonyymi kirjoitti:
Töissä olen vain töitä tekemässä ja harrastuksia en harrasta. Varmaan aika monet yrittävät kiertää kilpailua sillä että keksivät tällaisia ovelia kiertoteitä.
Sivusta ... nuo "ovelat kiertotiet" ovat sitä normaalia elämää, missä ihmiset ovat iänkaiken pariutuneet. Tinderit ja tanderit ovat nykyajan kotkotuksia.
- Anonyymi
Anonyymi kirjoitti:
Sivusta ... nuo "ovelat kiertotiet" ovat sitä normaalia elämää, missä ihmiset ovat iänkaiken pariutuneet. Tinderit ja tanderit ovat nykyajan kotkotuksia.
Jos normaali elämä vaatii sitä että pitää hankkia työpaikka tai harrastus sillä ajatuksella että mistä löytyisi nainen niin epänormaali elämä taitaa sopia minulle paremmin.
Anonyymi kirjoitti:
Töissä olen vain töitä tekemässä ja harrastuksia en harrasta. Varmaan aika monet yrittävät kiertää kilpailua sillä että keksivät tällaisia ovelia kiertoteitä.
Jos suljet pois harrastuksen ja työt, sitten jää vain kilpa-areenat jäljelle. Sekin on tietoinen oma valinta.
Olen itse huomannut, että kun ihastun, alkaa silmäni helposti loistamaan ja hymynkin on herkässä. Senloiston huomaa muutkin kuin se yksi kenelle loistan. Ihastuminen helposti luo lisää flirttailevia miehiä lähipiiriin, vaikka itse flirtti mies ei haluaisi mitään eikä flirttin kohde myöskään halua mitään.- Anonyymi
Emberizi kirjoitti:
Jos suljet pois harrastuksen ja työt, sitten jää vain kilpa-areenat jäljelle. Sekin on tietoinen oma valinta.
Olen itse huomannut, että kun ihastun, alkaa silmäni helposti loistamaan ja hymynkin on herkässä. Senloiston huomaa muutkin kuin se yksi kenelle loistan. Ihastuminen helposti luo lisää flirttailevia miehiä lähipiiriin, vaikka itse flirtti mies ei haluaisi mitään eikä flirttin kohde myöskään halua mitään.Ehkä sinun harrastukset ovat muiden kilpa-areenoita? Toki kannattaisi mennä naisten ehdoilla ja lähteä tanssikurssille tai Jamaikalaista ruoanlaittoa opettelemaan. Siellä pitkätukkaisena ja notkealanteisena olisi ihan vain "harrastelemassa" asioita. Jokin pieni Tommy Hellsten tai Paolo Coelho sitaatti väliin niin luonteva tutustuminen on taattu.
- Anonyymi
Anonyymi kirjoitti:
Jos normaali elämä vaatii sitä että pitää hankkia työpaikka tai harrastus sillä ajatuksella että mistä löytyisi nainen niin epänormaali elämä taitaa sopia minulle paremmin.
Ei, vaan normaalielämä vaatii sitä, että elää sitä elämää. Kaikkinainen parisuhteen metsästäminen on idioottien puuhaa, eikä sillä tavalla oikeasti ikinä löydä mitään kunnollista. Kaikki oikeasti tavoittelemisen arvoinen tulee elämään osin yllättäen.
- Anonyymi
Anonyymi kirjoitti:
Ehkä sinun harrastukset ovat muiden kilpa-areenoita? Toki kannattaisi mennä naisten ehdoilla ja lähteä tanssikurssille tai Jamaikalaista ruoanlaittoa opettelemaan. Siellä pitkätukkaisena ja notkealanteisena olisi ihan vain "harrastelemassa" asioita. Jokin pieni Tommy Hellsten tai Paolo Coelho sitaatti väliin niin luonteva tutustuminen on taattu.
Tuossapa se sinun ongelmasi olikin nätisti kuvattuna. Halveksinta ja hölmöt stereotypiat eivät todellakaan ole erityisen viehättävä ja puoleensavetävä piirre.
T. nainen, joka ei ikinä lähtisi tanssi- tai kokkauskursseille ja inhoaa kaikkea tuollaista p.skaa, jota tyrkytät naisille Anonyymi kirjoitti:
Jos normaali elämä vaatii sitä että pitää hankkia työpaikka tai harrastus sillä ajatuksella että mistä löytyisi nainen niin epänormaali elämä taitaa sopia minulle paremmin.
Ei tietenkään pidä. Tekee niin kuin itse haluaa. Mutta, jos ei liiku missään, some ri kelpaa,eikä nekään paikat missä liikkuu kelpaa tutustumiseen, niin ei sitten ole kovin helppoa löytää ketään. Elämä on omia valintoja.
Anonyymi kirjoitti:
Ehkä sinun harrastukset ovat muiden kilpa-areenoita? Toki kannattaisi mennä naisten ehdoilla ja lähteä tanssikurssille tai Jamaikalaista ruoanlaittoa opettelemaan. Siellä pitkätukkaisena ja notkealanteisena olisi ihan vain "harrastelemassa" asioita. Jokin pieni Tommy Hellsten tai Paolo Coelho sitaatti väliin niin luonteva tutustuminen on taattu.
Viime syksynä kävin säännöllisessä ohjatussa aurheiluharrastuksessa.Siellä oli vain yksi mies samassa ryhmässä…. Tapasin kyllä hallilla monta vanhaa tuttua 20v takaa ja tuli jonkin verran juteltua. Kunhan saan aikaiseksi alan käydä säännöllisesti punttisalilla, uimassa, pyöräilemässä ja lenkillä. Missäkään noista tuskin tapaan miehiä. En siis itsekään käytä harrastuksia miesten tapaamiseen, mutta en myöskään vingu asiasta, Tiedostan, että jos haluan tutustua miehiin pitäisi olla aktiivisempi. Jos etsisin miestä harrastuksesta menisin puutyö, hitsaus tai shakkikerhoon. Veikkaan, että kohderyhmäni löytyy parhaiten viimeisestä. 😆
Tapaan miehiä lähinnä töissä. Osuu vieläpä täydellisesti omaan kohderyhmään. 😉 Töissä kuitenkin on iso kynnys tutustua syvemmin, joten jos asia etenee, se etenee yleensä hissukseen. Olen tyytyväinen näin, mielummin yksi hyvä ja ajan kanssa kuin monta huonoa sarjassa.
- Anonyymi
Kuolla pitää ensin miehen kuolla. Room: 7:3
-redrum- Ei välttämättä ole. Mieleenpainuvin suhteen alku oli opiskeluaikana kun eräs neiti motkotti, että sinä et kanssa tajua mitään, korvasta saa ottaa kiinni ja viedä mukanaan. Otti myös. Tämä sen jälkeen kun pientä silmäpeliä oli jo ollut. Ilmeisesti tapahtumat eivät edenneet riittävän nopeasti hänen mielestään.
- Anonyymi
Ajaa Eli siis asian opetus oli: mene ja opiskele, elohiiri silmään ja esitä avutonta?:)
Anonyymi kirjoitti:
Ajaa Eli siis asian opetus oli: mene ja opiskele, elohiiri silmään ja esitä avutonta?:)
Saattaa olla. Olisi ehkä pitänyt pyytää vielä viikkorahaa tykö 🤔
- Anonyymi
MaximiIIian kirjoitti:
Saattaa olla. Olisi ehkä pitänyt pyytää vielä viikkorahaa tykö 🤔
Montako viikkoa mahdollisesti tätä tienestiä menetit? :) Ota huomioon, jos tulevia laskelmoit, että siihen samaan hintaan sitten saatetaan tilata vaikka mitä. Anopin mielistely, appiukon metsästysharrastuksiin osallistuminen, murun pikkuyksiön tapetointi, putkiremontti, romanttinen pitkä illallinen ennen pikkusekstailua, kodittomien eläinten puolesta puhuminen, ystävättären otikirjaston muuttoapu, nyykyleffojen katsominen, vakuuttava tietous ja nauttimisentaito oopperasta, baletista ja taidenäyttelyitä.
Anonyymi kirjoitti:
Montako viikkoa mahdollisesti tätä tienestiä menetit? :) Ota huomioon, jos tulevia laskelmoit, että siihen samaan hintaan sitten saatetaan tilata vaikka mitä. Anopin mielistely, appiukon metsästysharrastuksiin osallistuminen, murun pikkuyksiön tapetointi, putkiremontti, romanttinen pitkä illallinen ennen pikkusekstailua, kodittomien eläinten puolesta puhuminen, ystävättären otikirjaston muuttoapu, nyykyleffojen katsominen, vakuuttava tietous ja nauttimisentaito oopperasta, baletista ja taidenäyttelyitä.
Puolisen vuotta. Ulkomaalainen neito palasi isiensä maille. Aika pitkä lista ottaen huomioon millaista viikkorahaa opiskelijabudjetista olisi ollut varaa maksaa. Olisin varmaan tinkinyt paketin Illalliseen kutemisineen, kulttuuriin ja kodittomiin eläimiin.
- Anonyymi
Anonyymi kirjoitti:
Ajaa Eli siis asian opetus oli: mene ja opiskele, elohiiri silmään ja esitä avutonta?:)
Tai siitepöly silmään. Sinä hetkenä on avuton olo.
- Anonyymi
Sukupoolikisat muunsukupoolisuuteen menossa https://www.mtvtekstikanava.fi/new2008/txt/109-01.htm
- Anonyymi
No mutta tuohan päinvastoin osoittaisi että olisit ollut jossain suhteessa se paras mahdollinen. Mutta kai se nyt jonkinlaisen tunteen oikeasta tosin vaatii, että jaksaa moiseen vaivannäköön alkaa. Ettei kai nyt ihan miltään rationaaliselta pohjalta voi alkaa itteensä tekemään tykö jollekulle vaan. Että jonkun saisi.
Mä olen monessa asiassa aika kilpailuhenkinen, jos en välttämättä materiassa mitattuna, mutta että kuka sanoo viimeisen sanan ja servaa toisen tms. ja toki noi mun pelijutut on ihan oma lukunsa. Mutta toi on ihan totta, että myös mun kiinnostus lopahtaa heti jos huomaan jonkinlaista todellista kilpailuasetelmaa, tai että nainen vihjaa puheillaan siihen suuntaan. Samoin mua ei ole koskaan naurattaneet joidenkin leffojen, Simpsonit-jaksojen tms. kilpakosintatarinat miesten välillä, sellanen näyttäytyy mun silmissä todella oudolta 🙄
Tosin joskus monta vuotta sitten olin aika hämmentävässä tilanteessa, kun varattu silloinen kamunainen halusi viettää aikaa kanssani paljon, kutsui mut luokseen kun mies oli poissa, käytiin kahdestaan uimassa, syömässä jne. Siinä kohtaa mä kieltämättä heittäydyin jonkinlaiseen kilpailuun, rivien välistä toin omia parempia puoliani esille, silloinen Mersuni näyttäytyi hienompana kuin miehen bussikortti ja polkupyörä jne. Perimmäinen tarkoitukseni oli lähinnä testata omaa viehätysvoimaa/ma-arvoa, ja asetelma oli muutenkin sellainen, että mullahan ei ollut siinä yhtään mitään hävittävää, vaan tällä miehellä. Eri asia jos nainen olisi ollut sinkku, ja olisi pitänyt itse yrittää lähestyä häntä kilpailuasetelmassa.
Homma meni pieleen jo varmaan siinä kohtaa, kun hänen luonaan ei tapahtunut mitään ihmeellistä, silti päästin itseni hieman ihastumaan häneen, ja kun jonkin ajan päästä erosivat ilman että mä liityin siihen juuri mitenkään, niin valitsin jälkikäteen ajatellen harvinaisen huonon ajankohdan omille puheilleni ja muotoilin ne ehkä vähän hölmösti. Perinteinen kamupojan tarina 🙄
Toisin sanoen, pitää valita taistelunsa. Tollanen asetelma nyt oli vielä sellainen, että kannatti yrittää, kun sen tiesi että käy miten tahansa, niin joka tapauksessa pääsee lopuksi sanomaan "enhän mä niitä ekoja tapaamisia edes itse ehdottanut". Mutta jos panoksena on kasvojen menettäminen sekä sinkkunaisen, että toisen sinkkumiehen silmissä, niin kiitos ei. Jättäydyn ihan suosiolla ulos sellaisesta pelleilystä 😅- Anonyymi
Niin se vaan valitettavasti on että lähes jokainen palkinto on pienen kilpailun takana.
Jos haluaa vuokra-asunnon, joutuu miltei aina kilpailemaan muiden potentiaalisten vuokralaisten kanssa sen saadakseen.
Jos haluaa omistusasunnon, joutuu yleensä kilpailemaan muiden tarjoajien kanssa.
Jos haluaa työpaikan, on kilpailuasetelmassa muiden hakijoiden kanssa.
Jos haluaa korkeakouluun, kilpailee pääsykokeissa muiden halukkaiden kanssa.
Montaakaan peruselämässä himoittavaa asiaa ei saa, ellei ole valmis vähän kilvoittelemaan siitä.- Anonyymi
Paitsi naiset saavat kyllä miehen ilman kilvoittelua. Sen kun vaan menee jonnekin niin muuta ei tarvitsekaan tehdä.
- Anonyymi
Anonyymi kirjoitti:
Paitsi naiset saavat kyllä miehen ilman kilvoittelua. Sen kun vaan menee jonnekin niin muuta ei tarvitsekaan tehdä.
Kyllä miehetkin saavat naisen ihan ilman kilvoittelu. Silloin vaan saada jotain mitä ei oikeasti edes halua.
- Anonyymi
Anonyymi kirjoitti:
Paitsi naiset saavat kyllä miehen ilman kilvoittelua. Sen kun vaan menee jonnekin niin muuta ei tarvitsekaan tehdä.
Vanhan sanonnan mukaan: "p-skan saa pyytämättäkin".
- Anonyymi
Anonyymi kirjoitti:
Vanhan sanonnan mukaan: "p-skan saa pyytämättäkin".
Niinhän se on, mutta sitähän tuossa haluttiin: "Paitsi naiset saavat kyllä miehen ilman kilvoittelua. Sen kun vaan menee jonnekin niin muuta ei tarvitsekaan tehdä." Saahan sitä, mutta ei juttu tosiaan haluaako sitä mitä saisi.
- Anonyymi
Anonyymi kirjoitti:
Vanhan sanonnan mukaan: "p-skan saa pyytämättäkin".
Lähes kaikki miehet ainakin jossain elämänsä vaiheessa yrittävät löytää naisseuraa. Kaikki he ovat siis paskoja?
- Anonyymi
Anonyymi kirjoitti:
Lähes kaikki miehet ainakin jossain elämänsä vaiheessa yrittävät löytää naisseuraa. Kaikki he ovat siis paskoja?
Et selvästikään ymmärrä vanhan sanonnan merkitystä, jos sait sen tuolla tavoin päässäsi väänneltyä.
- Anonyymi
Anonyymi kirjoitti:
Et selvästikään ymmärrä vanhan sanonnan merkitystä, jos sait sen tuolla tavoin päässäsi väänneltyä.
Jos nyt oletetaan että nainen menee vaikka baariin ja hänelle on siellä miesseuraa tarjolla niin ovatko kaikki nämä miehet automaattisesti paskoja? En minä ainakaan tunnusta olevani puutteinenikaan "paska" ja siltikin olen joskus aikoinaan tyrkyttänyt seuraani useille naisille.
- Anonyymi
Anonyymi kirjoitti:
Jos nyt oletetaan että nainen menee vaikka baariin ja hänelle on siellä miesseuraa tarjolla niin ovatko kaikki nämä miehet automaattisesti paskoja? En minä ainakaan tunnusta olevani puutteinenikaan "paska" ja siltikin olen joskus aikoinaan tyrkyttänyt seuraani useille naisille.
Kun et nyt selvästi ymmärrä/ halua ymmärtää, mitä tässä kontekstissa tarkoitti tuo vanha sananlasku "p-skan saa pyytämättäkin", niin turha tästä on vääntää.
- Anonyymi
Anonyymi kirjoitti:
Kun et nyt selvästi ymmärrä/ halua ymmärtää, mitä tässä kontekstissa tarkoitti tuo vanha sananlasku "p-skan saa pyytämättäkin", niin turha tästä on vääntää.
Kerro mitä se tässä kontekstissa tarkoittaa niin sillähän se on hoidettu.
- Anonyymi
Anonyymi kirjoitti:
Kerro mitä se tässä kontekstissa tarkoittaa niin sillähän se on hoidettu.
Olet osoittanut että haluat väkisin ymmärtää kaiken väärin. Mikään selitys ei olisi sinulle hyvä, vaan vääntelisit siitä mieleisesi ja sivuuttaisit pääasian.
Tässä kontekstissa:
"Paitsi naiset saavat kyllä miehen ilman kilvoittelua. Sen kun vaan menee jonnekin niin muuta ei tarvitsekaan tehdä"
tämän sanonnan:
"Vanhan sanonnan mukaan: "p-skan saa pyytämättäkin"
merkitys on suurimmalla osalle ilmiselvä. - Anonyymi
Anonyymi kirjoitti:
Olet osoittanut että haluat väkisin ymmärtää kaiken väärin. Mikään selitys ei olisi sinulle hyvä, vaan vääntelisit siitä mieleisesi ja sivuuttaisit pääasian.
Tässä kontekstissa:
"Paitsi naiset saavat kyllä miehen ilman kilvoittelua. Sen kun vaan menee jonnekin niin muuta ei tarvitsekaan tehdä"
tämän sanonnan:
"Vanhan sanonnan mukaan: "p-skan saa pyytämättäkin"
merkitys on suurimmalla osalle ilmiselvä.Kerro sitten se ilmiselvä merkitys kun sen niin hyvin tiedät.
- Anonyymi
Anonyymi kirjoitti:
Kerro sitten se ilmiselvä merkitys kun sen niin hyvin tiedät.
Haluaisit ymmärtää sen väkisin väärin, joten suotta vaivautua.
- Anonyymi
Verrattomalla tiellä sen tulisi olla jaloa.
- Anonyymi
Ero on siinä, että toisin kuin esim juoksukilpailussa, parisuhdemarkkinoilla ei ole yksiselitteistä voittajaa. Se mikä kelpaa yhdelle ei kelpaakaan toiselle. Lisäksi jos voittona pidetään parisuhdetta, noin 95 prosenttia suomalaisista on voittajia.
- Anonyymi
Naisiin voi tutustua baarissa viinaa juomalla eikä baarissa ole kilpailua. Olen nähnyt miten monet ei niin komeat ovat naisen saaneet baarista.
Ihan julkisuudessakin näkee rumia miehiä naisten kanssa. Viinaa juomalla ovat tutustuneet. Persoona ja luonne ratkaisee eikä mikään ulkonäkö.
T viinamies Koska KAIKKI on kilpailua, se on niin valikoitunut evoluutiossa myös geenien tasolle, että useimmat ihmiset kaipaavat kilpailua kuin punaista polkupyörää. Melkein kaikki viide, mitä ihmiset haluavat nähdä, muodostetaan kilpailuiksi.
Erityisesti ihmiset nauttivat kilpailujen inhottavimmasta muodosta, jossa kilpailijat joka jaksossa äänestävät kilpailusta pois yhden. Se vasta tekee gutaa ja viihdyttää. Ja sen ovat "tositeeveen" kynäilijät huomanneet tuovan viljalti katsojia ja mainosrahaa.
Jo ennestään urheilu oli kilpailua, myös laulu- ja muut musiikkikilpailut, kirjallisuus- ja elokuvapalkintojen jaot, missikilpailut, eukonkantokilpailut. Nyt on aivan kilpailujen buumi, kun ovat keksineet "tositeeveen", jonka kaikki ilmenemät ovat kilpailuja.
Meikäläinen, joka on kiinnostunut herttailusta - vertaan kilpailuja ruttoon - en totisesti kuulu tähän maailmaan. Kun maalla urheilukilpailujen alkaessa teeveessä vetäydyin päivälevolle, emäntä katsoi minua kuin alienia: ei voi olla totta, että joku ei ole kiinnostunut urheilusta. 🌹👀- Anonyymi
Hyvä kysymys tähän väliin, kuinka moni nainen viihdyttää itseään urheiluohjelmien katsomisella?
Itse en kuulu tuohon joukkoon, toki minutkin yllätti mies, joka ei niistä piitannut. Minulla on hänen kanssaan huomattavan paljon tekemistä, kun entisen puolisoni kanssa joka vahti mustasukkaiseksi kaukosäädintä. Herttailua meidän välillämme ei kuitenkaan ole missään muodossa.
En tiedä juuri mitään nykyisin urheilumaailman tapahtumista. Työkaverini nainen, seuraa tiiviisti urheilua ja haluaa keskustella niistä kanssani itsepintaisesti. Ihmettelen välilä, ettei tietämättömyyteeni ja innottomuuteni aiheeseen, ole tullut hänelle selville missään vaiheessa. - Anonyymi
Anonyymi kirjoitti:
Hyvä kysymys tähän väliin, kuinka moni nainen viihdyttää itseään urheiluohjelmien katsomisella?
Itse en kuulu tuohon joukkoon, toki minutkin yllätti mies, joka ei niistä piitannut. Minulla on hänen kanssaan huomattavan paljon tekemistä, kun entisen puolisoni kanssa joka vahti mustasukkaiseksi kaukosäädintä. Herttailua meidän välillämme ei kuitenkaan ole missään muodossa.
En tiedä juuri mitään nykyisin urheilumaailman tapahtumista. Työkaverini nainen, seuraa tiiviisti urheilua ja haluaa keskustella niistä kanssani itsepintaisesti. Ihmettelen välilä, ettei tietämättömyyteeni ja innottomuuteni aiheeseen, ole tullut hänelle selville missään vaiheessa.Kyllähän naisissakin aika paljon on sellaisia, jotka jotain urheilua tykkäävät katsoa, tosin harva nainen katselee kaikkea urheilua kuten osa miehistä katselee. Toisaalta miehissäkin on paljon sellaisia, jotka eivät katsele lainkaan urheilua. Ei taida lopulta olla niin selvästi sukupuolikysymys, vaan enemmän persoonasta kiinni.
- Anonyymi
Jos ei juo viinaa baareissa niin ei voi kilpailla naisista. Raitis mies ei kilpaile ja jää ikisinkuksi.
- Anonyymi
Nainen on kuitenkin se joka viimekädessä valinnan tekee , tarjokkaiden joukosta . Kotoa kiukaalta he eivät tule hakemaan joten ???
Ketjusta on poistettu 2 sääntöjenvastaista viestiä.
Luetuimmat keskustelut
Täytyy tunnustaa
että olet kauneinta mitä olen nähnyt. Käteni tärisevät vieläkin. Olen tosiaan ihastunut. Tästäkin vaikenen.1271674- 1011219
- 2011068
Jorma Uotinen jakoi hämmentävän kuvan tiukoissa trikoissa - Jopa Vappu Pimiä häkeltyy: "No wau"
Jorma! Ei huono! Aikamoisen häkellyttävä kuva totta tosiaan! Lue lisää ja katso kuva: https://www.suomi24.fi/viihde/jo71005Vanhempi mies
Minä rakastan sua. Ja tiedän, että sullakin on tunteita mua kohtaan. Tätä elämää ei pitäisi tuhlata enää päivääkään. J54891Anna anteeksi
Olen rikkonut sinua vastaan tavalla, josta minäkin kärsin. Syitä tutkiskellessani löydän vain itseni. Minä kuulin jokais78823- 171794
Tänään kun näin sinut
olit kuin taideteos. Arat ja väsyneet silmäni kaipaavat lepoa sinussa, mutta en voinut katsoa sinua niin paljon kuin hal52792HUS näyttää, kuinka paljon turhaa tai vähemmän tarpeellista tehdään verorahoilla
HUS on laskeskellut, että sieltä voidaan vähentää melkein tuhat ihmistä ilman, että se toiminta häiriintyy, johon verora50783Nyt jos haluat vielä jotain nainen
Niin laita tähän nimikirjain. Muuten klousaan keissin. Liikaa aikaa kulunut.96783