Nyt tuli mitta täyteen! Anoppi on aina ollut kontrollifriikki, mutta se menee pahemmaksi koko ajan. Useamman vuoden olen sitä sietänyt ja yrittänyt mieheni kanssa olla mieliksi, mutta mikään ei auta. Tekipä mitä tahansa, niin ei ole hyvä. Jos jotain ehdottaa, niin ei käy, ja jos hän ehdottaa, niin meille on käytävä.
En nyt mene yksityiskohtiin tässä viimeisimmässä tapauksessa, ettei anoppi tunnistaisi tästä itseään (tai no, kyllä hän sen kohta saa tietää kun sanon päin naamaa), mutta kuitenkin... olimme mieheni kanssa varanneet kaksi matkaa, toisen yhteisen ja toisen miehelleni, koska itse en raskauden loppuvaiheen takia pääse lentokoneeseen enää. Matkat oli varattu ja maksettu ja nyt anoppi ilmoittaa parin päivän varoajalla kesken meidän loman, että mieheni on luvannut auttaa yhdessä asiassa (jota on suunniteltu kuukausia, ilman et mitään on saatu aikaiseksi!) ja että sitä apua tarvitaan JUST sinä päivänä kun meidän piti lähteä tapaamaan minun sukulaisiani satojen kilometrien päähän. Seuraavien kuukausien vittuilulta välttyäkseen mieheni sitten lupasi mennä muutamaksi tunniksi avuksi. Minä vastustin rajusti tätä yhtäkkistä ilmoitusta ja sanoin sen myös anopille, hän vain käski minun olla puuttumatta asiaan! Mitä helvettiä?! Vai ei asia mulle kuulu, vaikka me on sovittu omat lomamme jo ajat sitten! Meidän velvollisuus ei ole päivystää ja odottaa että hän ilmoittaa koska meidän pitää tulla avuksi. Mä en mene käymään sinne enää ennen lapsen syntymää, enkä vastaa puheluihin tai viesteihin. Ja jos ei meidän elämään puuttuminen lopu, hän ei IKINÄ tule tapaamaan lapsenlastaan (on toinen hänelle), siitä minä pidän huolen. Ei muuten saa ensimmäistäkään lapsenlastaan tavata, ja siitä saa syyttää ihan vaan itseään.
Hän vaatii meitä tiedottamaan suunnilleen joka menosta ja kylässä käynnistä, vaikkeivat ne hänelle kuulu, ja mieheni muka pitäisi muistaa hänenkin menonsa, ettei vaan soiteta silloin, kun hän lukee lehteä, katsoo telkkarista jotain lempisarjaansa tai on syömässä. Meille soittaessaan hän ei KOSKAAN kysy ollaanko huonossa paikassa tai häiritseekö hän, alkaa vaan posottaa omaa asiaansa niin, ettemme saa suunvuoroa.
Minun kotonani minä ja mieheni saamme olla niin kuin kotonamme, ottaa itse kaapista ruokaa ja juomaa jos tulee nälkä, anoppilassa ei, vaikka se on mieheni entinen koti! Niin ja kerran veimme hyvää hyvyyttämme kahvileipää mukanamme. Arvatkaa, mikä hänen reaktionsa oli? Ei nämä sovi minun leipomani tortun kanssa yhteen! Ei jumalauta! Sit on jonkun kerran menty sinne että syödään yhdessä niin et mieheni kokkaa. Kerran oli sit kaupassa heikohko valikoima ja otettiin sitä mitä oli. No eipä ollut mieleiset mausteet marinadissa, siitä piti valittaa koko syömisen ajan ja sen jälkeenkin.
Mikään asia muutenkaan ei mene ikinä niin kuin hän haluaisi. Varsinkaan juhlat. Ensin vaikuttaa tyytyväiseltä, mutta yön yli skitsossa mielessään sitä pohdittuaan alkaa meille valittaa, et mikä taas oli pielessä.
Vauvasta ilmoitimme ensin minun vanhemmilleni, sitten mieheni isälle ja sitten vasta anopille. Aikaa ilmoitusten välillä oli vain minuutteja, mutta koska hän sai tietää viimeiseksi, se vasta oli virhe hänen mielestään! Vielä kuukausia sen jälkeen hän jaksaa jauhaa sitä samaa asiaa, vaikka se oli MEIDÄN päätöksemme ketään parempana pitämättä, että missä järjestyksessä asiasta ilmoitetaan.
Hän on jo miettinyt, missä kirkossa meidät voisi vihkiä ja milloin ja mitä lapselle tulisi antaa nimeksi. Hänen mielestään hän mummona saa ehdottaa lapselle nimeä. Siitä vaan, mut me on nimet päätetty, eikä niitä muuteta, varsinkaan niiksi miksi hän haluaisi! Eikä muuten ole hän se, joka päättää vihkikirkon ja vihkimisen ajankohdan!
Eikä tässä vielä kaikki, mut onnittelut, jos jaksoit lukea tänne saakka. Oli ihan pakko purkautua, jos ees vähän helpottais. Eilen olin niin vihainen, että ihan vapisin raivosta. Oli tosi lähellä, etten tullut puhelimessa sanoneeksi "haista sinä ämmä paska!" Mieli teki ja jos väkytys vielä jatkuu, niin sekin päivä vielä nähdään. Kiitämme onneamme mieheni kanssa joka päivä siitä, että appiukko uusine vaimoineen asuu meitä niin lähellä, ettei anoppi pääse tonkimaan meidän asioita kotiimme kuin aniharvoin.
hullu anoppi
22
4897
Vastaukset
- ..........
Hullua touhua.. Älä anna sen ämmän pompottaa sua..ehkä hän sit tajuaa ku suoraan sanoin.. älä anna sen enää hyppiä sun varpailles.
- touhua,
jossa tylsintä on se, että tuollainen vie älyttömästi voimavaroja. Nukkumattomia öitä ja päivien pilaantumista, kun ei osaa olla ajattelmatta näitä vääryyksiä.
Ketään ei kuitenkaan pidä päästää omaan elintilaan huseeraamaan. Siihen pitää pistää stoppi. Siitä seuraa loukkaantuminen, mutta mitäpä tuosta, minulle välirikko oli helpotus.
Kaikkea ei kuitenkaan voi unohtaa, valitettavasti hääjuhlastamme jäi sellaiset muistot, että jokainen hääpäivä on päivä, jonka haluaisin hypätä yli. Surullista, mutta sen päivän anoppi myrkytti totaalisen pilalle.
Et ole yksin, meitä on monia... - oeirueorwe
Joo, pistä vaan KAMPOIHIN!
...mutta tämä jotenkin kieroutunut ihminen haluaa suututtaa,suuttua ja puuttua. Jos et reagoi vaan pidät "hälläväliä" suhteen,luultavasti pääset paljon helpommalla. Voit ihan hyvin sanoa omassa kotonasi,että ei kylässä ole tapana mennä talon kaapille (esim jääkaappi).Älä anna itsesi kimpaantua. Ei pidä tanssia toisten huilun tahdissa. Hyvä,jos olette miehesi kanssa samoilla linjoilla. Pahempi olisi,jos miehesi ja anoppi olisivat liitossa SINUA vastaan.
- vaan
hoitakoon miehes äitinsä järjestykseen, olis meinaan nyt korkee aika jo. Ota itse etäisyyttä koko eukkoon ja siirrä aina kaikki asiat hänen pojalleen. Näin säilytät mielenrauhasi eikä miehesi ole puun ja kuoren välissä kuten olisi, jos hänen äiti ja vaimo olis tukkanuottasilla.
- pimeetä
etkä todellakaan ole ongelmasi kanssa yksin.
v* mä oon ihan hiilenä, kun anoppini sotkee kaiken ja manipuloi miestäni mennen tullen ja palatessa. mieheni on 40 ja ei saa katkaistua napanuoraansa äitiinsä. anoppihan tekee kaikkensa, että me erottaisiin ja ehkä kohta suon sen ilon sille lehmälle.
se harva kerta, kun on täällä meillä käynyt on penkonut mun henkilökohtaisia papereita silloin, kun olen ollut duunissa tai jossain. paikan päällä en kestä olla, kun lässyttää jotain paskaa koko ajan. ärsyttää ihan sikana, että vieras ämmä penkoo mun tavaroita jotka ei helvetti kuullu sille pätkän vertaa. mitäköhän luuli löytävänsä.
joulukortit yms. tulee aina vain mun mieheni nimellä.
ja mikä parasta miehenin menee kuin kameli kaikkiin mutsinsa juttuihin mukaan.
parempi kai lähtee liitää ja antaa heidän elää omaa elämäänsä.- vaan
haluan toivottaa! Toivottavasti joskus helpottaa!!
- Penkokoon kotona papereita
Hanki nyt ensimmäiseksi lukittava toimistotavareiden kaappi,johon voit laittaa kaikki itsellesi tärkeät asiat, esimerkiksi teidän perhekohtaiset asiakirjat, sairasteluihin liittyvät jutut, sinun korusi.
Tarpeen mukaan myös elektroniikkaa, esimerkiksi kamerat ja muuta pienet apparaatit ja kaiken sen mitä haluat pitää pois vieraiden silmiltä.
Näin se menee, yhtään ei kannata luottaa, nehän tutkii vaikka roskiksenkin, ei mitään kunnioitusta toisen ihmisen yksityisyyttä kohtaan.
Yhtään ei kannata luottaa. - saanen kysyä?
Kuinka sulla voi olla 40v ukko, kun itse vaikutat tekstistäsi päätellen olevan n. 15- 17v. Jotain jälki-teini angstia.
- näköjään
saanen kysyä? kirjoitti:
Kuinka sulla voi olla 40v ukko, kun itse vaikutat tekstistäsi päätellen olevan n. 15- 17v. Jotain jälki-teini angstia.
Niin oli sotkuista tekstinsä.
- Anonyymi
saanen kysyä? kirjoitti:
Kuinka sulla voi olla 40v ukko, kun itse vaikutat tekstistäsi päätellen olevan n. 15- 17v. Jotain jälki-teini angstia.
just tätä mietin minäkin.
- stanger
luu kurkkuun vaan sille sun anopille!!!
anna palaa vaan!!! - BomChicka
Käys kattoon Molluska sivu: http://www.mtv3.fi/helmi2005/ihmissuhteet/artikkeli.shtml/458903?ihmissuhteet-perhe-anoppi. Sieltä löytyypi hyvä artikkeli anopeista. Mulla on itsellä tullut vastaava ongelma hiljattain eteen. Anopin tekele on aina välillä töksäytellyt minulle mitä sattuu, outoja pieniä kommentteja. Mutta nyt eräs viikonloppu anoppi paljasti todelliset karvansa. Illanvieton jälkeen kännissä hän ei pystynyt enää kontrolloimaan itseään, ja tavallaan sekosi, ja sanoi minulle todella hankalasti ja loukkaavasti (yksityiskohtiin menemättä). En usko, että se oli henkilökohtaista, koska napanuora poikaan on yksinkertaisesti liian tiukalla. Anopilla on ollut minua kohtaan jo pitemmän aikaa kehittyneitä patoutumia. Huvittavinta on, että mistä ne patoutumat ovat tulleet. Esim. kun olemme poikaystäväni kanssa käyneet kylässä anopin luona, on poikaystävä keittiöstä kysynyt, haluanko vaikka syötävää kahvin kanssa. Kun poikaystävä on tuonut minulle kahvin ym., olen minä anopin mielestä passauttanut hänen poikaansa. Tämä on tullut esille anopin tiuskaisuna minulle, että voit itsekkin hakea.. Että sellaiset patoutumat. Se nainen etsii minusta virheitä, tarkkailee, että olenko tarpeeksi hyvä hänen pojalleen. Pahinta tässä on, että hänen poikansa ei uskalla olla jämäkkä tässä tulehtuneessa tilanteessa. Väittää olevansa minun puolella, mutta teot ja pienet lauseen lipsahdukset todistavat muuta. Toisaalta se on tavallaan ymmärrettävää, koska hänen äitinsä ajatukset ovat epäterveitä, joilla hän on saanut manipuloitua poikansa mieltä lapsesta asti. Saa nyt nähdä, tajuaako tuo ukkoni mun edes joskus, että se napanuora on _aivan_liian_tiukalla_. Mä en ainakaan kattele ikuisesti mammanpoikaa. Nuorena ihmisenä ajattelin, että ne hullut ihmiset on erikseen, että niitä pitää yrittää vaan väistellä. En oo ennen ajatellu, että anopista saattas paljastua sellanen. Ja anoppia ei oo mikään maailman helpoin homma katkaista elämästä pois, ku se on kuitenki seurustelukumppanini äiti. Onpa kyllä mullakin tehny mieli jo haistatella anopille ja käskeä sen painua niin pitkälle kuin pippuri kasvaa. Mutta tähän mennessä oon saanu hillittyä itteni. Koska aijon olla fiksumpi ja ovelampi kuin se kieroutunut akka.
- Molluska
Ei mun anoppi ole mulle ennen koskaan mitään ikävää kommentoinut, tuo ensin mainittu tapaus oli ihan eka kerta. Hän on niin tyytyväinen, kun minulla on korkeakoulututkinto (ihan kuin se tekis musta paremman ihmisen... hän vaan arvostaa itse sitä kun on maisterisihmisiä) ja muutenkin kai olen mieleen kun en ole aiemmin vastaan sanonut.
Mieheni ei ole äitinsä talutusnuorassa, vastustaa kyllä hänen hölmöyksiään eikä suostu mihin tahansa, mutta perhesovun säilyttämiseksi taipuu joskus äitinsä tahtoon. Olemme samoilla linjoilla pomottamisen suhteen, joten seuraavassa tapaamisessa varmaan otamme puheeksi tämän viimekertaisen konfliktin ja muutkin asiat, jotka mättää. Hänen on vaan PAKKO pitää sit turpansa kiinni ja kuunnella mitä meillä on sanottavaa jos meinaa pysyä meidän kans väleissä. Ollaan vaiettu jo liian kauan, tää tilanne ei tästä yhtään parane jos asioita ei käsitellä vaan annetaan hänen jatkaa diktaattorina. Jo oman lapsemme ja meidän molempien mielenterveydenkin kannalta on pakko puhua asiat halki, koska miestäni ahdistaa suunnattomasti äitinsä syyttelyt asioista, joihin mieheni ei edes ole syyllinen. Hän myös väheksyy poikansa ammatillista koulutusta, vaikka mieheni on "vain" ammattikoulun käyneeksi erittäin sivistynyt ihminen. Ja tietty kun miestäni syytetään syyttä ja hän ahdistuu, myös minä ahdistun. Olen jo kerran kirjoittanut anopille sähköpostin valmiiksi, jossa purin tuntojani, mut jätin sit lähettämättä mieheni pyynnöstä, koska hän halusi selvittää asian kasvotusten. Raja on nyt todellakin tullut vastaan enkä halua ennen lapsen syntymää edes olla tekemisissä anopin kanssa ettei vaan synnytys käynnistyisi stressistä ennen aikojaan.
Jostain linkistä eilen netissä surffaillessani päädyin Narsistien Uhrien Tuki ry:n sivuille (www.narsistienuhrientuki.info). Kyllä oli tuttuja piirteitä vaikka millä mitalla. Käypä itsekin katsomassa jos kiinnostaa. Koitetaan saada asiat selviksi niin olis kaikilla helpompi elää. Ai niin... tuli mieleeni, et anoppi oli miehelleni viimeksi nähdessään sanonut, että "yritetään olla riitelemättä..." Kukahan ne riidat aloittaa?! Hän tietenkin, kun emme haluaisi tehdä niin kuin hän haluaa! Nyt on pakko lopettaa, alkaa sappi taas kiehua. - BomChicka
Molluska kirjoitti:
Ei mun anoppi ole mulle ennen koskaan mitään ikävää kommentoinut, tuo ensin mainittu tapaus oli ihan eka kerta. Hän on niin tyytyväinen, kun minulla on korkeakoulututkinto (ihan kuin se tekis musta paremman ihmisen... hän vaan arvostaa itse sitä kun on maisterisihmisiä) ja muutenkin kai olen mieleen kun en ole aiemmin vastaan sanonut.
Mieheni ei ole äitinsä talutusnuorassa, vastustaa kyllä hänen hölmöyksiään eikä suostu mihin tahansa, mutta perhesovun säilyttämiseksi taipuu joskus äitinsä tahtoon. Olemme samoilla linjoilla pomottamisen suhteen, joten seuraavassa tapaamisessa varmaan otamme puheeksi tämän viimekertaisen konfliktin ja muutkin asiat, jotka mättää. Hänen on vaan PAKKO pitää sit turpansa kiinni ja kuunnella mitä meillä on sanottavaa jos meinaa pysyä meidän kans väleissä. Ollaan vaiettu jo liian kauan, tää tilanne ei tästä yhtään parane jos asioita ei käsitellä vaan annetaan hänen jatkaa diktaattorina. Jo oman lapsemme ja meidän molempien mielenterveydenkin kannalta on pakko puhua asiat halki, koska miestäni ahdistaa suunnattomasti äitinsä syyttelyt asioista, joihin mieheni ei edes ole syyllinen. Hän myös väheksyy poikansa ammatillista koulutusta, vaikka mieheni on "vain" ammattikoulun käyneeksi erittäin sivistynyt ihminen. Ja tietty kun miestäni syytetään syyttä ja hän ahdistuu, myös minä ahdistun. Olen jo kerran kirjoittanut anopille sähköpostin valmiiksi, jossa purin tuntojani, mut jätin sit lähettämättä mieheni pyynnöstä, koska hän halusi selvittää asian kasvotusten. Raja on nyt todellakin tullut vastaan enkä halua ennen lapsen syntymää edes olla tekemisissä anopin kanssa ettei vaan synnytys käynnistyisi stressistä ennen aikojaan.
Jostain linkistä eilen netissä surffaillessani päädyin Narsistien Uhrien Tuki ry:n sivuille (www.narsistienuhrientuki.info). Kyllä oli tuttuja piirteitä vaikka millä mitalla. Käypä itsekin katsomassa jos kiinnostaa. Koitetaan saada asiat selviksi niin olis kaikilla helpompi elää. Ai niin... tuli mieleeni, et anoppi oli miehelleni viimeksi nähdessään sanonut, että "yritetään olla riitelemättä..." Kukahan ne riidat aloittaa?! Hän tietenkin, kun emme haluaisi tehdä niin kuin hän haluaa! Nyt on pakko lopettaa, alkaa sappi taas kiehua.Sulla on onni onnettomuudessa, että sun mies tukee sua täysin.
Hyvä kun yritätte keskustella asiat anopin kans läpi. Siitähän voi tulla jopa hedelmällistä ja käänteentekevää keskustelua.
Kiitos vinkistä narsistien sivustolle. Tunnistan kyllä anopissani narsistin ja nuo sivut ovat siis varmasti hyödylliset. Itse en edes yritä keskustella asioita "selväksi" anoppini kanssa. Syynä tähän on, että hänellä on pään sisällä niin paljon ongelmia, ettei hän tule ymmärtämään minua. Ehkäpä hän tulee joskus oma-alotteisesti huomaamaan elämänsä ongelmakohtia. Mutta siihen asti minulle on tärkeintä, että poikaystäväni on/olisi 100%:sti rinnallani.
Voimia sinulle Molluska!
- Anonyymi
No huh huh..voimia,tiedän kyllä hulluista anopeista kaiken..valitettavasti..
Saakelin huuhkaja ei kuuntele mitään mitä hänelle sanoo ja tekee ihan miten itse haluaa.
Jos joku keksii mikä noihin "ihaniin" anoppeihin on avuksi,niin vastaukset otetaan mielellään vastaan.
Ja EI,hänelle ei toimi järkipuhe eikä kommunikaattoriin vastaamattomuus.. Hullu huuhkaja tulee ovesta sisään vaikka väkisin... - Anonyymi
Hmmm!
Aikamoista ylireagointia.
Anoppi on poikansa äjti, se asia ei toiseksi muutu, vaikka kuinka harmittaisi..
Yksinäisyys ja elämänmuutokset tuntuvat hänellekin ilmeisesti.
Raivosta täriseminen, harkittu vihaaminen ja se , ettei IKINÄ saisi nähdä lapsenlastaan, kuten kitkerän katkerasti kirjoitat, kuulostaa korviini siltä, että te ette ole miehesi kanssa puhuneet siitä, mikä teidän kahden välinen luottamustilanne on.
Ei se, että hän on yhteydessä äitinsä kanssa käytännön asioissa auttaakseen, ole sinulta pois.
Tulee vielä hetki, kun huomaat, miten kivaa olisi kun anoppi sitä kakkivaa kullanmuruanne yön yli hoitaisi..
Se, millaista omassa lapsuudessasi on ollut vs miehesi kotona:
todella lyhytnäköistä edes vertailla kahden aivan eri kodissa kasvaneen yksilän perhettä keskenään.
Joku asia teidät on yhteen saattanut.
Ehkä kannattaisi etsiä mieluummin niitä asioita, jotka teitä pitää kiinni ja yhdessä kuin niitä asioita, jotka teidät toisistanne erottaa..
En ylipäänsä ymmärrä,miksi pitää ottaa ns pultit jostain avio/avoliiton ulkopuolisesta henkilöstä.
itse olen aina pyrkinyt mieluummin laihaan rauhaan kuin lihavaan riitaan.
Ihan hyvä periaate.
Pärjännyt pitkälle.
Mielestäni olet turhan herkkänahkainen ja kun osoitat että otat kierroksia,huomaamattasi myös piiskaat lisää erimielisyyttä ja riitaa jo tulehtuneeseen tilanteeseen.
Kait teillä on miehesi kanssa kuitenkin oma koti ja kuten kirjoitatte, myös ilmeisimmin ihan oma elämä.
Kummallista jos ei siihen väliin yksi jo oman elämänsä tähtihetket elänyt anoppi sovi. - Anonyymi
Anoppi on varmasti hyvä mutta miniä taitaa olla joku harakka haarat levällään.
- Anonyymi
Siellä kirjoitteli hullu anoppi.
- Anonyymi
Anopit on perkeleitä. Olen elänyt eron jälkeen parasta aikaa ilman hullua anoppia ja narsistipoikaansa:)
- Anonyymi
Itse anoppina tuomitsen kaikenlaisen puuttumisen nuorten elämään. Muistan itsekin, kun nuorempana ärsyynnyin valtavasti, jos anoppi puuttui johonkin asiaan tai ns. pompotteli miestäni. Nyt itse anoppina yritän välttää samaa käytöstä. Vaikeaa joskus ajatella, mikä se raja on kun menee yli. Jos soittelen kuulumisia, mietin, että toivottavasti en ole häiriöksi. Kuitenkin oma poika kyseessä, jota rakastan. Ja haluan kuulla myös lapsenlapsista, miten heillä menee. Pidän taukoja sen vuoksi soitteluista. Ja sitten poden huonoa omatuntoa, että poikani ajattelee minun unohtavan hänet ja perheensä. Käyn vain kutsusta kylässä, enkä arvostele heidän elämäänsä millään tavoin. Ei ole kyllä aihettakaan. Meille ovat tervetulleita aina kun haluavat tulla, ja autan pienten hoidossa aamuisin, että saavat nukkua pitempään. Joskus kyselen jotain normaalia asiaa jutellessani, ja säikähdän että miniä ei tykkää kun utelen. Joskus on vaikeaa olla anoppi.
- Anonyymi
Anoppini on varsinainen persoona ja melkoisen tohelo. Itse hän aina luullut olevansa oikea talousihme, mutta kaikki näkee, että hän on ihan käsi mitä tulee koneiden käyttöön. Pesee mm. pyykit aina pilalle väärissä lämpötiloissa.
Ketjusta on poistettu 0 sääntöjenvastaista viestiä.
Luetuimmat keskustelut
Metsäkoneen kuljettaja huuteli tutkijalle
"voisit kyllä ottaa rintaliivit pois ennen kuin tulet minulle juttelemaan, hän sanoo." https://yle.fi/a/74-20106446 On70410320Suomi on täysin sekaisin
Jo ties monettako päivää hirveä itku ja poru jostain helvetin nilviäisistä. https://www.is.fi/taloussanomat/art-20000104224594Kaikki ei vieläkään usko luontokatoon.
Suomussalmen Hukkajoella foliohattu metsäkoneen kuljettaja tuhosi tuhansia harvinaisia jokihelmisimpukoita eli raakkuja923114Sano vain suoraan, että nyt riittää
ettei kiinnosta. Sano, että lopeta! En ihmettelisi, jos olet saanut tarpeeksesi ja toivot minun ymmärtävän lopettaa. Eh432875Ohhoh! Ex-pääministeri Sanna Marinin Joni-rakas paljasti ilouutisen: "Tässä kuussa..."
Sanna Marin on ollut naimisissa Markus Räikkösen kanssa. Nyt hänen seurassaan on usein julkkishiusmuotoilija Joni Willb552714Mari Rantanen asettaa sairaan lapsen edun oman uransa edelle - (tekikö Marin samaa)
Noin toimii kunnon vastuuntuntoinen äiti, mutta siitäkin nämä mt-ongelmaiset vasemmistolaiset häntä täällä haukkuvat. "2302698- 1541899
Luokatonta toimintaa
Tyrmistyttävää toimintaa Stora Enson korjuu yrittäjältä Hukkajoella. Täyttä piittaamattomuutta laeista ja luontoarvoista731748Ensimmäisestä kohtaamisesta saakka
minulla on ollut hämmentynyt olo. Miten voit tuntua siltä, että olisin tuntenut sinut aina? Sinun kanssasi on yhtä aikaa141650Maailmankuulu homopingviini on kuollut
Minä niin toivoin että pariskunta olisi saatu kunniavieraiksi ensi kesän Prideen. 💔 "Maailmankuulu homopingviini on k61443