Yksinäisistä ihmisistä sanotaan: asosiaalinen, outo, itsekäs, itsekeskeinen, säälittävä.
Minä olen varmaan kaikista yksinäisin. Harva suostuisi elämään niin kuin minä, lähes erakkona asunnossani. Harvakseltaan käyn seurakunnassa.
Elämäntavassani ei itseni mielestä silti ole mitään vikaa. Ei ole ketään häijyilemässä eikä passuuttamassa itseään. En ole tilivelvollinen tekemisistäni muille kuin Jumalalle.
Voin olla - ja olenkin - jokseenkin mökkihöperö, ja toisinaan ajattelen sen paistavan olemuksestani kauas, mutta sittenkin tämä on osa minua kuin iho päällä. Se vain kaartuu ylleni kuin varjo, vaikka ihan joka hetki ei olisikaan ihanteellinen. Jeesus sanoo, että se joka kykenee tällaisen osan valita itselleen, valitkoon sen.
Miten te muut uskovat yksinäiset koette pääsääntöisesti olonne ja elonne?
Kristityn yksinäisyys
125
662
Vastaukset
- NotOnlyLonely
Kuuntelin tuossa juuri Paul McCartneyn kappaleen 'Eleanor Rigby'. Se lienee eräänlainen yksinäisten kansallislaulu. 'Look at all the lonely people. Where do they all come from. Look at all the lonely people. Where do they all belong?'
Yksinäisyys on suhteellinen käsite. Mitä sillä tarkoitetaan, onko se parisuhteen puuttumista vai jotain muuta. Voi miten aika rientää. Huomasin taannoin että olen elänyt viimeisen neljännesvuosisadan yksin. Ja sitä ennenkin valtaosan elämästäni. Ja jotenkin koen että minut on luotu elämään yksin, se on minun osani. Ja hyväksyn sen täysin.Kiva yhteensattuma. Hyräilen usein Eleanor Rigbyä, hieno biisi. Mistä he kaikki tulee ja mihin he kuuluu. Osuu ja uppoaa.
Miten kuvailisi yksinäisyyttä, yksinäisyydettömyyden puutteeksi? Ja mitä jää ilman? Ainakin lämmöttömässä parisuhteessa elävät valittavat eniten maailmassa, ja pettävät ja tulevat petetyiksi. Surullista heille.
Viimeinen lauseesi, hyväksyt yksinäisyytesi täysin. Harvinaista ja ihanaa kuulla.
Vietän myös aikani pääsääntöisesti yksinäisyydessä. Syynä on se, että epäsosiaalisuuteni takia en ole pystynyt luomaan kestäviä ystävyyssuhteita.
- kaikki_pettää
Pitäisi rakastaa lähimmäistä. Mutta en edes tykkää kenestäkään. Kaikki on valehteilijoita ja inhottavia. Vaikka olen uskovainen. Onko rakkaus eriä kuin tykkääminen?
- 498t5oierjg
joku sanoi jossain, että saa olla kahdestaan Jumalan kanssa. Ei pidä, vaan saa. että se on etuoikeus.
- Vasemmalta
Et ole kohdannut vielä toiseutta itsessäsi. Kun ja jos se tapahtuu, dualismi katoaa. Sen jälkeen tulee yleensä iloa ja surua.
- UskovaNoora
Vasemmalta kirjoitti:
Et ole kohdannut vielä toiseutta itsessäsi. Kun ja jos se tapahtuu, dualismi katoaa. Sen jälkeen tulee yleensä iloa ja surua.
Ei dualismi katoa. "Toiseuden löytäminen itsestään" voi ainoastaan johtaa tiettyjen psykologisten ilmiöiden, kuten projektion, lievenemiseen: kun olen nähnyt ei-toivotun piirteen itsessäni, en enää yhtä automaattisesti kuin aiemmin projisoi eli näe sitä toisessa. Minä liitän "toiseuden" käsitteen tällaisiin psykologisiin ilmiöihin. Mitä sinä sillä tarkoitat?
- miettijätär
Vaikeinta oli aikoinaan, kun ei löytänyt miestään. Nyt minusta on tullut itseriittoinen.
- miettijätär
Toki toisinaan mietin, miksi Jumala teki minusta kristityn, kun ei se ainakaan minun kauttani leviä mihinkään.
miettijätär kirjoitti:
Toki toisinaan mietin, miksi Jumala teki minusta kristityn, kun ei se ainakaan minun kauttani leviä mihinkään.
Tuo on ikuinen ongelma meillä Marioilla (jotka istutaan palvoen mestaria). Onneksi innokkaita sanan viejiä riittää. Jokin merkitys meillä kaikilla sittenkin on.
- miettijätär
Niin kai. Mutta minunkin olisi hyvä mennä ihailemaan Kristusta kirkkoon, eikä vain asunnossani ihailla. Kuuntelin palveluksen yle1:stä radiosta. Se oli ihan hyvä. Sillä tavalla tottuu muihin kristityihinkin. Tässä on vaikeutta löytää identiteettiään kristittynä.
- MieluitenYksin_
Paul Mc Cartney on ateisti. Ei kannata kuunnella hänen musiikkia. Mutta asiaan, olen itsekin yksinäinen. Ollut jo yli 20 vuotta, jolloin erosin ex-kihlatustani. En ole sen jälkeen löytänyt ketään sopivaa itselleni. Lyhyitä suhteita on ollut mutta eivät ne oikein toimineet. En enää edes jaksa etsiä ketään. Ei se toinen ihminen elämästä sen parempaa tee. Harmi sinänsä olen mukava ja kiltti ihminen. Itsekkäät ihmiset vain ovat jotain mitä en voi sietää.
Ei parisuhde takaa onnellisuutta se on nähty jo.- kiinnnnostunut
"Paul Mc Cartney on ateisti. Ei kannata kuunnella hänen musiikkia. "
"Harmi sinänsä olen mukava ja kiltti ihminen. "
Tiedätkö ettei tämä ole vain sinun oma mielipiteesi, vaan ajatteleeko joku muukin sinua mukavana ihmisenä. kiinnnnostunut kirjoitti:
"Paul Mc Cartney on ateisti. Ei kannata kuunnella hänen musiikkia. "
"Harmi sinänsä olen mukava ja kiltti ihminen. "
Tiedätkö ettei tämä ole vain sinun oma mielipiteesi, vaan ajatteleeko joku muukin sinua mukavana ihmisenä.Minusta olisi kiva, jos tämä ketju pysyisi riidattomana. Olet ensimmäinen pisteliäs. Opetellaan sietämään sohimatta kommentteja joista emme tykkää.
- VT-kortti
Minusta ratkaisevaa ei ole enää nykyaikana onko ateisti vai uskova elämänkatsomukessaan. Kaikilla ihmisillä on elämän ihmeellisen mysteerin etsimisen tarve sisimmässään. Niin myös Paul McCartneyllakin.
- kvv
Minusta kristityn on melkein pakko olla välillä yksin. Muuten lauma vie mukanaan.
- hengetöinen
Joo ja yksinäisinä kausina kasvaa eniten hengellisesti.
- jepajeeee
Joo, hyvin sanoit. Porukka vie äkkiä mukanaan. Mielestäni on hyvä olla yksin Herran kanssa.
- ihmeellistä
jepajeeee kirjoitti:
Joo, hyvin sanoit. Porukka vie äkkiä mukanaan. Mielestäni on hyvä olla yksin Herran kanssa.
Samaa mieltä täysin. Ihmeellistä yksinäisten ihmisten demonisoimista liikkeellä nyky-yhteiskunnassa. Luuli olevan päinvastoin vs. parisuhteen. Kuka sitä samaa naamaa jaksaa katsella omassa asunnossaan vuosikausia? Tämähän on totuus.
- NäinOnAsia___
Eikä pelkästään ateisti vaan satanisti.
E. R. (kertoo vanhusten yksinäisyydestä) sävellettiin 1966, jolloin Paul oli 24-v. Oliko hän jo silloin satanisti? En tiennyt hänen olevankaan, mutta nyt kun tarkistelin, muutama asia loksahti kohdalleen.
- RockmusiikkiOnSaatanasta
http://stargods.org/EvilBeatles.html valitettavan moni artisti on itseasiassa satanisti. Välillä mietin, että miksi ihmeessä asia on näin? Eräät artistit ovat itse kertoneet, kuinka ovat myyneet oman sielunsa saatanalle mainetta vastaan. Monet väittävät myös että henki ottaa heidät haltuunsa ja tekstit syntyvät ns. automaattisesti. He ovat ikäänkuin transsissa. Uskon kyllä että näin on. YouTubesta löytyy hakusanalla artist that sell their soul to the devil lisää infoa.
- Huuhaatatottatosiaan
Paul McCartney satanisti? Päivän paras väittämä! En voi ymmärtää, miten näin paksu harha-ajatus on voinut edes juolahtaa jonkun mieleen.
- ex-fani
Huuhaatatottatosiaan kirjoitti:
Paul McCartney satanisti? Päivän paras väittämä! En voi ymmärtää, miten näin paksu harha-ajatus on voinut edes juolahtaa jonkun mieleen.
Valitettavasti siltä näyttää että on. Ei ole harvinaista edes Suomessa. Tarkista itse hakusanoilla googlesta, niin näet omin silmin.
ex-fani kirjoitti:
Valitettavasti siltä näyttää että on. Ei ole harvinaista edes Suomessa. Tarkista itse hakusanoilla googlesta, niin näet omin silmin.
Ei se kylläkään todista yhtään mitään, jos googlella jotain löytyy. Netti on täynnä valetta, roskaa ja humpuukia. Järjen ja lähdekritiikin käyttö on pakollista, tai hulluus tulee ja vie mennessään.
- hyihelvetti
RepeRuutikallo kirjoitti:
Ei se kylläkään todista yhtään mitään, jos googlella jotain löytyy. Netti on täynnä valetta, roskaa ja humpuukia. Järjen ja lähdekritiikin käyttö on pakollista, tai hulluus tulee ja vie mennessään.
Täällä näköjään lauma antikristuksen seuraajia. Siis näitä typeryksiä jotka luulevat ja väittävät itse olevansa Jeesuksen omia mutta eivät sitä todellakaan ole.
- LyyrisLyllerö
Minäkin vietän aikani pääsääntöisesti yksin kotona, josta poistun vain arkisin työpaikalle ja kauppaan. Kun tulen töistä ja kaupasta kotiin linnoittaudun sisälle enkä mene minnekään, ja lauantaisin en poistu asunnostani yleensä minnekään.
Sunnuntaiaamuisin käyn kirkossa ja yleensä myös kirkkokahveilla jos ne ovat tarjolla. Eipä noissakaan tule paljoa puheltua kenenkään kanssa.
Joskus kammosin yksinäisyyttä, nyt olen siihen tottunut enkä oikeastaan kaipaa enää sitä elämänvaihetta, kun oli paljon (ei-uskovia) ystäviä ja puhelimet soi miltei päivittäin kun kaverit soittelivat ja itsekin soittelin heille. Nyt on paljon jos edes kerran viikossa puhun puhelimessa jonkun kaverin kanssa (moni kaveri matkan varrella on tippunut elämästäni pois).
Vasta viime vuonna pääsin siihen, että Jeesus on minun paras Ystäväni ja mielelläni vietän rukouksessa laatuaikaa Vapahtajani ja taivaallisen Isäni kanssa.
Olen elänyt sinkkuna vuodesta 1997 lähtien ja osaani sopeutunut pääsääntöisesti hyvin, miten tässä enää osaisinkaan alkaa avioliitossa jonkun naisen kanssa elämään. - pietari_poika
Yksinäisyys tai tunne olevansa yksinäinen on suomessa "kansantauti".
- miettijätär
Varmaankin. Minäkin arvelen, että jotenkin ajauduin yksinäiseksi ja mihin myös ympäristö vaikutti paljon.
- RikasSisäinenElämä
Minä en koe itseäni ollenkaan yksinäiseksi. Päinvastoin. Omien ajayusten ja Jumalan kanssa oman taiteen keskellä kerkeää paljon enemmän.
- asenneko.ratkaisee
Voiko itse päättää, miten asennoitua yksinäisyyteen? Kumpi on herra, mieleni vai yksinäisyyden tunteeni?
- miettijätär
Minusta tuli itseriittoinen olosuhteiden pakosta. Sitä en tiedä, onko se hyvä Jumalan mielestä ja kun tällä pallolla sentään on kai yli. 6 mrd asukasta (ellei jo enemmän).
miettijätär kirjoitti:
Minusta tuli itseriittoinen olosuhteiden pakosta. Sitä en tiedä, onko se hyvä Jumalan mielestä ja kun tällä pallolla sentään on kai yli. 6 mrd asukasta (ellei jo enemmän).
7,4 miljardia.
- miettijätär
Tack. Jotain sellaista epäilinkin. Mutta suurpiirteinen kun olen...whatever it was, jotain sinnepäin...
Kyllähän tuo yksinäisyys välillä vaivaa, vaikka olenkin hivenen sellaista kotona viihtyvää sorttia. Välillä vaan olisi mukava vaihtaa kuulumisia ja mielipiteitä jonkun kanssa. Osaltaan chatti-keskustelut poistaa tätä ongelmaa, ei kuitenkaan kokonaan. Eihän koskaan tiedä vaikka Jumala johdattaisi elämään mukavia ystäviä, joko live- tai internetystäviä, hope so :)
- päinhonkiako
Tarkoitatteko asosiaalisuudella että joku on epäsosiaalinen tai ei sopeudu asosiaaliseen ympäristöön niin hyvin etteikö itse joudu kärsimään?
Useatkin ihmiset jotka maailman melskeissä eläneet - juuri etsivät henkilökohtaista rauhaa. mitä säälittävää siinä jos vammaisena joku edes jotenkuten pystyy selviytymään ankarankin arjen vaatimuksista?- miettijätär
Se tosiaan on mukavaa kun ei tarvitse muuten kuin harvoin riidellä itsensä kanssa. Tosin nyt alan kyllä riitelemään iseni kanssa, sillä olisi nyt aika häipyä tältä palstalta ja tehdä muuta. Heh.
En ihan ymmärrä viestiäsi, mutta eihän tässä kukaan säälittävyydestä saati vammaisuudesta mitään ole puhunut.
Omasta puolestani tarkoitin epäsosiaalisuudella ihan vain sitä, että oma luonne, temperamentti jne. ovat sellaiset, että on vaikea tutustua ihmisiin ja tutustuttuaan pitää heidät luonaan. En osaa tähän hätään tämän paremmin määritellä.
Enemmän epäsosiaalisuus ehkä kuitenkin vaikuttaa epäsuorasti. Epäsosiaalisuuden takia jää paitsi monista sellaisista tilaisuuksista, joissa ylipäänsä voisi tavata ihmisiä. Toki elämän aikana on tullut tutustuttua joihinkin ihmisiin, ja pari kolme heistä on pysynytkin, vaikka en heitä melkein koskaan tapaa, koska kukaan heistä ei asu lähellä ja matkustaminen on kallista ja rasittavaa.
- tihjx
Viihdyn todella hyvin yksikseni. Tarvitsen paljon yksinäisyyttä, sillä muuten en jaksaisi.... Uuvun täysin suuressa joukossa tai metelissä.
- rukouksenhengessä
"Viihdyn todella hyvin yksikseni"
Tuollainen minustakin on tullut. On perhettä ja ystäviä, mutta on saatava olla myös ihan omassa rauhassa.
Eihän sitä yksin ole, kun mieli on taivaallisissa. Sunnuntaisin käyn kirkossa ja kirkkokahveilla.
- klpo
On Jumalan Sanassa ilonaiheita! Esimerkiksi: "Yksi päivä Herran huoneessa on parempi kuin tuhat vuotta muualla!" Raamattu
- pimeäänkatsova
Eroaako uskova ja ei-uskova jotenkin toisistaan tässä kohden? Uskovalla on samat perustarpeet kuin muillakin. Ellei ole, onko hän ihminen? Eri asia sitten on, miten hän asiat itselleen ja mahdollisesti muille selittää. Uskova ihminen voi olla aivan samalla tapaa yksinäisyydestään joko nauttiva, kärsivä tai hyväksyvä kuin kuka tahansa. Kaikki uskovat eivät saavuta samanlaista tunnetta (vaikka tieto onkin) Jeesuksesta suurena ystävänä tai euforiaa mahdollisuudestaan "palvella Herraa" kaikessa rauhassa ilman häiritseviä lähisuhteita. Yksinäisyyden tuska voi olla niin suuri, että täysin absurditkin selitykset toimivat sietämättömien tunteiden hallinnan välineinä. Itse olen yksinäinen uskova ja kaipaan oikean ihmisen ystävyyttä, asioiden jakamista, läheisyyttä ja aivan oikein, myös seksiä. Tiedän, että oman yksinäisyyteni taustalla on paljon omasta persoonallisuudestani lähtöisin olevaa. Saatan olla hankala ja haavoittunut, ja siinä ei ole mitään hohdokasta saatikka tavoiteltavaa.
- pysytään.uskollisina
Seksiasioissa tulee eniten lankeamisia ja ne syyllistävät uskovia eniten. Moni on sen takia joutunut pois Jumalan johdatuksesta, koska vaikka sen saa Jumalalta anteeksi, luottamus julistajana on mennyttä. Mietin että miksi juuri siitä syystä, eikä esimerkiksi vihasta, anteeksiantamattomuudesta, näpistyksistä, ylimielisyydestä jne.
Ehkä siksi, että se on fyysistä, konkreettista ja tuntuvaa, ja on loukattu omaa ja toisen perhettä, monia ihmisiä. Lisäksi tulee häpeä: "siinä taas nähtiin mitä sakkia uskovaiset on".
Siksi perheellisten pitäisi pitää perhe koossa ja suhde puolisoon hyvänä. Yksinelämiseen pystyy vain, jos Jumala antaa siihen kestävyyttä. Siinä voi joutua nuorempana taistelemaan. Kaikki ympäriltä löytää jonkun ja perustaa perheen, ja aina jää katselemaan sivusta. Vaikka olisi itse sen tien valinnutkin, tuntuu silti välillä kovalta.
Eipä kenellekään silti ole luvattu kaikin tavoin onnellista tietä. Ollaan valittu piikkinen Jeesus-tie, tuokoon se tullessaan mitä tahansa. "Yksinäisyyden tuska voi olla niin suuri, että täysin absurditkin selitykset toimivat sietämättömien tunteiden hallinnan välineinä."
Mitä tarkoitat absurdeilla selityksillä?- SeksinPuolesta
pysytään.uskollisina kirjoitti:
Seksiasioissa tulee eniten lankeamisia ja ne syyllistävät uskovia eniten. Moni on sen takia joutunut pois Jumalan johdatuksesta, koska vaikka sen saa Jumalalta anteeksi, luottamus julistajana on mennyttä. Mietin että miksi juuri siitä syystä, eikä esimerkiksi vihasta, anteeksiantamattomuudesta, näpistyksistä, ylimielisyydestä jne.
Ehkä siksi, että se on fyysistä, konkreettista ja tuntuvaa, ja on loukattu omaa ja toisen perhettä, monia ihmisiä. Lisäksi tulee häpeä: "siinä taas nähtiin mitä sakkia uskovaiset on".
Siksi perheellisten pitäisi pitää perhe koossa ja suhde puolisoon hyvänä. Yksinelämiseen pystyy vain, jos Jumala antaa siihen kestävyyttä. Siinä voi joutua nuorempana taistelemaan. Kaikki ympäriltä löytää jonkun ja perustaa perheen, ja aina jää katselemaan sivusta. Vaikka olisi itse sen tien valinnutkin, tuntuu silti välillä kovalta.
Eipä kenellekään silti ole luvattu kaikin tavoin onnellista tietä. Ollaan valittu piikkinen Jeesus-tie, tuokoon se tullessaan mitä tahansa.Miksi ei voisi rakastella niin halutessaan jonkun toisen yksinäisen kanssa ja näin molemmat saisivat tarpeensa tyydytettyä? Ei se seksiä kummallisempaa ole.
- pimeäänkatsova
herrens_tiggare kirjoitti:
"Yksinäisyyden tuska voi olla niin suuri, että täysin absurditkin selitykset toimivat sietämättömien tunteiden hallinnan välineinä."
Mitä tarkoitat absurdeilla selityksillä?Jokaisella meillä on erilaisia uskomuksia itsestämme, toisista ihmisistä ja elämästä yleensä. Toiset uskomukset ovat objektiivisesti arvioituna enemmän paikkansa pitäviä kuin toiset. Koska merkitykset ovat tosia uskojalleen, on niiden tuomitseminen virheellisiksi hieman kyseenalaista ellei samalla aukea jokin uusi ja erilainen tapa kyseiseen uskomukseen. Siksipä ei ole oikein yksilöidä "absurdia" sen tarkemmin. Ajattelen, että etsimme erilaisille ilmiöille selityksiä, joiden avulla ne on helpompi hyväksyä/omaksua. Jollei sitten löydy "oikeata", aidosti paikkaansa pitävää, selitetään asia jollain muulla tapaa. Ja siten tehdään vaikkapa kärsimyksestä, epäoikeudenmukaisuudesta tai epäonnisuudesta jollain tapaa helpommin nieltävä kun kykenee jollain tapaa selittämään MIKSI. Selitys suojaa vaikeilta tunteilta. Okei. Yksi esimerkki: Ukkonen polttaa minulta talon ja navetan ja samaan syssyyn jään työttömäksi. Selitys voisi olla se, että "Herra rakastaa minua niin paljon ettei anna minun kiintyä maalliseen". En kuitenkaan kiistä, ettei ko selitys voisi olla totta jonkun kohdalla!
Ok. Ymmärrän.
Sinulla on hieno nimimerkki. Kun katsot kauan pimeyteen, katselee myös pimeys sinuun.- pimeäänkatsova
Joo. Ei ole vaihtoehtoja. Ilman taskulamppua ei ikkunasta muuta näy kuin pimeyttä ennenkuin kaamos väistyy :)
- halogeeni_pieni
Taskulamppu ei valaise itseään, vaan sitä mitä on sen edessä. Sitä valoa, mikä meissä on, emme itse tunnista ollenkaan, mutta muut näkevät sen.
Jokin ohimenevä hetki voi olla valo. Ennen kuin tulin uskoon, kuljin erään seurakunnan ohi, ja katukäytävällä seisoi nainen odottaen kai perhettään tai ystävää tulevaksi ulos. Näin pikaisesti naisen kasvot, ja ajattelin, että tuo nainen on uskossa, sen näkee. Ne eivät olleet nuoren kaunottaren kasvot, vaan eläneet ja nähneet, mutta valoisat. Muistan vieläkin ne, vaikka siitä on ehkä 30 vuotta aikaa.
Hän on autuaan tietämätön että jäi mieleeni enkä minäkään tunnistaisi häntä enää. Kaksi vierasta ihmistä ohitti toisensa, ja seuraus oli tällainen.
Yksinolo on joskus – tai useinkin – mukavaa, mutta yksinäisyys kamalaa. Tai siis se, että tuntee päällekaatuvasti olevansa yksinäinen vasten tahtoaan. Siitäkin on kokemusta, vaikka näin jälkeenpäin ajatellen aika laillakin dramatisoin tilanteita silloin nuorempana.
Tämä sosiaalinen media voi varmaan helpottaa yksinäisyyden tunnetta? Saattaisin ainakin kuvitella, että niin olisi. Vaikka eihän se ihmisen kosketusta korvaa. Riippuu tietysti siitä, mitä kaipaa, jos kaipaa.Niin, toivottavasti kukaan ei pahoittanut mieltään, vaikka en kristitty olekaan. Ketjun otsikko pääsi vähän unohtumaan viestejänne lukiessani.:)
- miettijätär
Heh. Kyllä nämä palstat ovat pääasiassa suurta tuskaa yksinäiselle. Mietinkin toisinaan, onko minussa masokistin vikaa. Toisaalta voi harjoitella tulevia vainoja varten, ja sinä repe kivasti tässä hommassa valmennat. Kun ei sitä ikinä tiedä, vaikka aikanani jo tulisivat vainotuiksi kristityt.
miettijätär kirjoitti:
Heh. Kyllä nämä palstat ovat pääasiassa suurta tuskaa yksinäiselle. Mietinkin toisinaan, onko minussa masokistin vikaa. Toisaalta voi harjoitella tulevia vainoja varten, ja sinä repe kivasti tässä hommassa valmennat. Kun ei sitä ikinä tiedä, vaikka aikanani jo tulisivat vainotuiksi kristityt.
Merillä taitaa olla kovasti eri merkitykset sanalle vaino, mutta samoin lienee myös monen muun sanan kanssa.
- miettijätär
Millä merillä. Toki olen tyytyväinenkin, kun saan kärsiä Kristuksen tähden. Eikä minussa kärsimystä aiheuta pelkästään ateistit täällä.
Ei minusta Suomi24 ainakaan ole sellainen some, josta yksinäiselle olisi mitään lohtua. Se kuulosti tosiaan huvittavalta. Eikä varmaan niillekään, jotka eivät ole kristityitä. Olen saanut täällä 2 kirjeenvaihtoystävää, siitä voi toki kiittää. Mutta tähän meni monta vuotta. Muistaakseni vuoden sen jälkeen kun Kirkko kuulolla aloitti, olen silloin tällöin kirjoitellut. Eli saldo on tosi vähäinen. Joku kun saisi minut vielä luopumaan tästä kokonaan. Todellista sitkeyttä se on siis vaatinut. Hyvää harjoitusta sekin.
Täällähän tavallaan tapellaan vielä ilkeämmin kuin muualla, jos jostain on riita. Se on siis potenssiin tuhat, kun tavallisessa keskustelussa ihmiset yrittävät edes hiukan asiallisempia olla. - eivielävainottu
miettijätär kirjoitti:
Heh. Kyllä nämä palstat ovat pääasiassa suurta tuskaa yksinäiselle. Mietinkin toisinaan, onko minussa masokistin vikaa. Toisaalta voi harjoitella tulevia vainoja varten, ja sinä repe kivasti tässä hommassa valmennat. Kun ei sitä ikinä tiedä, vaikka aikanani jo tulisivat vainotuiksi kristityt.
Vainot ovat jo alkaneet, suurimittaisesti lähi-idässä, mutta myös muualla. Paavali sanoo, että on hyvä pysyä naimattomana vainojen tähden. Ei ole muuta surtavaa kuin oma itsensä.
- puhtain.purjein
eivielävainottu kirjoitti:
Vainot ovat jo alkaneet, suurimittaisesti lähi-idässä, mutta myös muualla. Paavali sanoo, että on hyvä pysyä naimattomana vainojen tähden. Ei ole muuta surtavaa kuin oma itsensä.
"Olen siis sitä mieltä, että lähestyvän ahdingon tähden jokaisen on hyvä pysyä entisellään. Jos olet sidottu vaimoon, älä pyydä eroa; jos et ole sidottu vaimoon, älä pyydä itsellesi vaimoa. Mutta jos menetkin naimisiin, et syntiä tee; ja jos neitsyt menee naimisiin, ei hänkään tee syntiä; mutta ne, jotka niin tekevät, joutuvat kärsimään ruumiillista vaivaa, ja siitä minä tahtoisin teidät säästää". (1.Kor.7:26-28)
miettijätär kirjoitti:
Millä merillä. Toki olen tyytyväinenkin, kun saan kärsiä Kristuksen tähden. Eikä minussa kärsimystä aiheuta pelkästään ateistit täällä.
Ei minusta Suomi24 ainakaan ole sellainen some, josta yksinäiselle olisi mitään lohtua. Se kuulosti tosiaan huvittavalta. Eikä varmaan niillekään, jotka eivät ole kristityitä. Olen saanut täällä 2 kirjeenvaihtoystävää, siitä voi toki kiittää. Mutta tähän meni monta vuotta. Muistaakseni vuoden sen jälkeen kun Kirkko kuulolla aloitti, olen silloin tällöin kirjoitellut. Eli saldo on tosi vähäinen. Joku kun saisi minut vielä luopumaan tästä kokonaan. Todellista sitkeyttä se on siis vaatinut. Hyvää harjoitusta sekin.
Täällähän tavallaan tapellaan vielä ilkeämmin kuin muualla, jos jostain on riita. Se on siis potenssiin tuhat, kun tavallisessa keskustelussa ihmiset yrittävät edes hiukan asiallisempia olla.Arki-Iltaväsyn tuottama kirjoitusvirhe, piti tietysti lukea "meillä".
>Toki olen tyytyväinenkin, kun saan kärsiä Kristuksen tähden.
Ilmeisesti kärsimisen rimasi on sitten aika lähellä lattiaa, jos s24-viestit peräti kärsimystä aiheuttavat.
Oli miten oli, tässä ketjussa ei ollut tarkoitukseni alkaa tämän kummempaan. Mukavaa pääsiäiskärsimysten odotusta.- Enuskosatuihin
puhtain.purjein kirjoitti:
"Olen siis sitä mieltä, että lähestyvän ahdingon tähden jokaisen on hyvä pysyä entisellään. Jos olet sidottu vaimoon, älä pyydä eroa; jos et ole sidottu vaimoon, älä pyydä itsellesi vaimoa. Mutta jos menetkin naimisiin, et syntiä tee; ja jos neitsyt menee naimisiin, ei hänkään tee syntiä; mutta ne, jotka niin tekevät, joutuvat kärsimään ruumiillista vaivaa, ja siitä minä tahtoisin teidät säästää". (1.Kor.7:26-28)
Varmaan ankeaa elämää odottaa joitakin olemattomia vainoja.
Enuskosatuihin kirjoitti:
Varmaan ankeaa elämää odottaa joitakin olemattomia vainoja.
Kuulostaa tosiaan elämänsä pilaamiselta ehdoin tahdoin, mutta valintojahan on immeisen tehtävä.
- itkettää
Enuskosatuihin kirjoitti:
Varmaan ankeaa elämää odottaa joitakin olemattomia vainoja.
https://www.facebook.com/arshad.zaidi.54/videos/734596216673733/?theater
Nämä ketkä tässä ammutaan, ovat kristittyjen lapsia. - JaTaasUutisAnkka
itkettää kirjoitti:
https://www.facebook.com/arshad.zaidi.54/videos/734596216673733/?theater
Nämä ketkä tässä ammutaan, ovat kristittyjen lapsia.Täähän on isisläisten hommia. Luuletko sinä että läntinen nykymaailma sallii ISISksen valtaan nousun? Sitähän nujerretaan koko ajan lähi-idässä.
- Syyjaseuraus
itkettää kirjoitti:
https://www.facebook.com/arshad.zaidi.54/videos/734596216673733/?theater
Nämä ketkä tässä ammutaan, ovat kristittyjen lapsia.Nyt kristityt saavat niittää sitä, mitä ovat vuosisatojen ajan kylväneet.
- ItseKatastrofi
Onko teillä uskovat yksinäiset ystävät ollut uskon kriisejä tai peräti katastrofeja? Millaisia ja miten olette päässeet takaisin ristin tielle jatkamaan matkaa?
- iktys
Tottakai ollut vaikeaa. On helppoa olla uskossa kun kaikki menee putkeen. Sitten kun on vaikeaa usko punnitaan.
- 985rioj
iktys kirjoitti:
Tottakai ollut vaikeaa. On helppoa olla uskossa kun kaikki menee putkeen. Sitten kun on vaikeaa usko punnitaan.
Kun päähän on iskostunut että uskon ulkopuolella ei ole mitään muuta kuin ikuisen tuhon odotus ilman mitään toivoa, niin on helpompi nöyrtyä ja palata. Tai ravistusten tullessa säilyä kokonaan lankeamatta.
Siis nimenomaan yksinäisyyden takiako kriisejä tai katastrofeja? Ei minulla sellaisia taida olla ollut. Onko sinulla?
- 985rioj
herrens_tiggare kirjoitti:
Siis nimenomaan yksinäisyyden takiako kriisejä tai katastrofeja? Ei minulla sellaisia taida olla ollut. Onko sinulla?
Kriisejä yleensä. Vaikea erotella mistä johtuu. Yksinäisellä yksinäisyydestä johtuen enimmäkseen kaiketi.
- kvv
Ei ole ollut. On ollut pelkästään tarkentuvaa uskoa. Pitää kuitenkin muistaa, että elämässä on asioita, joiden tutkailuun ei yksi elämä tunnu riittävän.
985rioj kirjoitti:
Kriisejä yleensä. Vaikea erotella mistä johtuu. Yksinäisellä yksinäisyydestä johtuen enimmäkseen kaiketi.
Ainoa "uskonkriisini" taitaa olla se, että en koe olevani tämän tien arvoinen, kuten en tietysti olekaan.
herrens_tiggare kirjoitti:
Ainoa "uskonkriisini" taitaa olla se, että en koe olevani tämän tien arvoinen, kuten en tietysti olekaan.
Et olekaan. Kukaan maailmassa ei ole.
Ainoa arvollinen on Jumalan Poika Jeesus Kristus, pyhä uhrikaritsamme.- pimeäänkatsova
herrens_tiggare kirjoitti:
Siis nimenomaan yksinäisyyden takiako kriisejä tai katastrofeja? Ei minulla sellaisia taida olla ollut. Onko sinulla?
No elämä on yhtä kriisiä. Tai siirtymistä kriisistä toiseen. Yksinäisenä kriisit ovat vähän erilaisia kuin suhteessa. Mutta näin yksinäisenä ehkä pahin kriisi on itse yksinäisyyden näkeminen loputtomana, kroonisena tilana, jossa jää vaille ihmissuhteiden mahdollistamaa elämän kokemista, iloja ja suruja. Pitää vain varoa julkista yksinpuhumista, yksinitkemistä ja yksinnauramista ettei kukaan luule yksinäisyyden sekoittaneen päätä lopullisesti :D. Se olisi todellakin iso yksinäisyyden seurauksena syntynyt kriisi ja katastrofi jos niiden vuoksi joutuisi vielä lukkojenkin taa omasta seurastaan nauttimaan (tai kärsimään) :DDD
- omituinen.höpöttäjä
pimeäänkatsova kirjoitti:
No elämä on yhtä kriisiä. Tai siirtymistä kriisistä toiseen. Yksinäisenä kriisit ovat vähän erilaisia kuin suhteessa. Mutta näin yksinäisenä ehkä pahin kriisi on itse yksinäisyyden näkeminen loputtomana, kroonisena tilana, jossa jää vaille ihmissuhteiden mahdollistamaa elämän kokemista, iloja ja suruja. Pitää vain varoa julkista yksinpuhumista, yksinitkemistä ja yksinnauramista ettei kukaan luule yksinäisyyden sekoittaneen päätä lopullisesti :D. Se olisi todellakin iso yksinäisyyden seurauksena syntynyt kriisi ja katastrofi jos niiden vuoksi joutuisi vielä lukkojenkin taa omasta seurastaan nauttimaan (tai kärsimään) :DDD
Apua, kerran höpötin itsekseni ulkona kävellessä, ja joku tuli takaa viereen ja kuuli. Ei hyvältä vaikuta.
Toivottavasti luuli että puhuin kännykkään, vaikka ei ollut kuulokkeita. Se on kyllä totta, että yksin – ilman puolisoa, perhettä, ystäviä – kaikki on vaikeampaa ja raskaampaa. Asiat jäävät helposti hoitamatta. Tarkoitan ihan tavallisia asioita, kuten vaikka lääkärissä käyntiä. En mene lääkäriin, ellei ole ihan pakko. Ihan pakko tarkoittaa sietämättömiä kipuja, joihin ei kuole parissa päivässä
- pimeäänkatsova
herrens_tiggare kirjoitti:
Se on kyllä totta, että yksin – ilman puolisoa, perhettä, ystäviä – kaikki on vaikeampaa ja raskaampaa. Asiat jäävät helposti hoitamatta. Tarkoitan ihan tavallisia asioita, kuten vaikka lääkärissä käyntiä. En mene lääkäriin, ellei ole ihan pakko. Ihan pakko tarkoittaa sietämättömiä kipuja, joihin ei kuole parissa päivässä
Sietämätöntä, vaikeata, raskasta ja kivuliasta.. Joo...Itku pääsi aamulla kun tajusin uuden päivän olevan taas edessä. Mutta pakko oli ottaa lusikka kauniiseen käteen ja nousta kahvinkeittoon. Tämänkaltaiset aamuiset tunteet lienevät eräänlaista yksinäisyyden kriisiä. Jollei elämä voi synnyttää kokemuksia ystävyydestä ja joukkoon kuulumisesta, kuinka vaikea on säilyttää usko johonkin taivaallisen ystävään, joka joskus on "pyyhkivä kaikki kyyneleet heidän silmistänsä". Paremminkin elämänkokemus vahvistaa pelkoa, että eiköhän siellä ikuisuudessakin joudu katselemaan muiden iloa sivusta....siipiveikkona.
- only.lonely
pimeäänkatsova kirjoitti:
Sietämätöntä, vaikeata, raskasta ja kivuliasta.. Joo...Itku pääsi aamulla kun tajusin uuden päivän olevan taas edessä. Mutta pakko oli ottaa lusikka kauniiseen käteen ja nousta kahvinkeittoon. Tämänkaltaiset aamuiset tunteet lienevät eräänlaista yksinäisyyden kriisiä. Jollei elämä voi synnyttää kokemuksia ystävyydestä ja joukkoon kuulumisesta, kuinka vaikea on säilyttää usko johonkin taivaallisen ystävään, joka joskus on "pyyhkivä kaikki kyyneleet heidän silmistänsä". Paremminkin elämänkokemus vahvistaa pelkoa, että eiköhän siellä ikuisuudessakin joudu katselemaan muiden iloa sivusta....siipiveikkona.
Minut on pienestä pitäen kaikesta katsottu ulos, kuoroista, pihan kakaroista, luokkakavereista, työporukoista ja taloyhtiön jengistä. En ole ikinä kuulunut mihinkään. Olemukseni karkoittaa ihmiset, vaikka en ole sanonut sanaakaan enkä ole vastenmielisen näköinenkään. Seurakunnassakin saan istuksia enimmäkseen yksinäni ja katsella sivusta, kun tutut halailevat ja kyselevät kuulumisia toisiltaan.
Voit kuvitella että on minunkin vaikea kuvitella, miten olen sitten taivaassa osa isoa riemuitsevaa joukkoa.
Joh. 10 lohduttaa ja saa taas uskomaan että siellä on kaikki ihanaa: "Minä olen ovi; jos joku minun kauttani menee sisälle, niin hän pelastuu, ja hän on käyvä sisälle ja käyvä ulos ja löytävä laitumen. 10 Varas ei tule muuta kuin varastamaan ja tappamaan ja tuhoamaan. Minä olen tullut, että heillä olisi elämä ja olisi yltäkylläisyys".
Varas vei meiltä täällä ihmissuhteet ja kaverit, siellä meidät tunnetaan kuin siskot ja veljet. Koitetaan uskoa. - only_lonely
only.lonely kirjoitti:
Minut on pienestä pitäen kaikesta katsottu ulos, kuoroista, pihan kakaroista, luokkakavereista, työporukoista ja taloyhtiön jengistä. En ole ikinä kuulunut mihinkään. Olemukseni karkoittaa ihmiset, vaikka en ole sanonut sanaakaan enkä ole vastenmielisen näköinenkään. Seurakunnassakin saan istuksia enimmäkseen yksinäni ja katsella sivusta, kun tutut halailevat ja kyselevät kuulumisia toisiltaan.
Voit kuvitella että on minunkin vaikea kuvitella, miten olen sitten taivaassa osa isoa riemuitsevaa joukkoa.
Joh. 10 lohduttaa ja saa taas uskomaan että siellä on kaikki ihanaa: "Minä olen ovi; jos joku minun kauttani menee sisälle, niin hän pelastuu, ja hän on käyvä sisälle ja käyvä ulos ja löytävä laitumen. 10 Varas ei tule muuta kuin varastamaan ja tappamaan ja tuhoamaan. Minä olen tullut, että heillä olisi elämä ja olisi yltäkylläisyys".
Varas vei meiltä täällä ihmissuhteet ja kaverit, siellä meidät tunnetaan kuin siskot ja veljet. Koitetaan uskoa.Lisään tuohon vielä, että minua ympäröi jokin salaperäinen erakkouden ilmapiiri. Joskus harvoin siihen tulee repeämä ja olen hetken ajan sosiaalisempi, mutta sitten se eheytyy taas. Ehkä ihmiset "näkee" sen ilmapiirin.
En kyllä usko, että Jumalan kohtaaminen tuonpuoleisuudessa kasvoista kasvoihin voi olla pettymys. Ei taivaassa ole "siipiveikkoja" (enkeleilläkään ei tiemmä ole siipiä). Sitä paitsi taivaassa kaikki ovat Kristuksen kaltaisia. Kristus ei sulje ketään ulkopuolelle. Jos siis Kristus on uskollinen ystävä, myös hänen seuraajistaan tulee sellaisia viimeistään taivaassa. Siellä jokainen huokuu samankaltaista rakkautta ja herättää katselijoissa samankaltaista ihailua kuin Jumala itse. Maailmassa (ja internetissä) kristityt ovat epäsosiaalisia kusipäitä, mutta pelkästään sen tosiasian varassa ei pidä tehdä lopullisia johtopäätöksiä.
Ulkopuolisuuden ja osattomuuden kokemus on minullekin tuttu, mutta pääsääntöisesti en juuri ajattele asiaa. Olen niin tottunut yksinoloon, että en oikeastaan osaa edes kuvitella, että toisinkin voisi olla. Yksinäisyyttä elämä on ollut käytännössä aina, oikeastaan parisuhteessakin, silloin kun sellaisessa olin (kauan sitten).
Mutta kyllä tämä jatkuva yksinolo saattaa jollain tavalla kierouttaa ja tehdä jokseenkin mökkihöperöksi. Muut ihmiset tarjoaisivat perspektiiviä, ainakin viisaat ihmiset. Ihmiset toisivat elämään myös jokapäiväistä sisältöä. Kun on yksin, joutuu päivästä, viikosta, kuukaudesta ja vuodesta toiseen pyöriskelemään omissa kummallisuuksissaan ja kieroutumissaan, ei hetkeksikään pääse itsestään eroon. Kyllä minusta oikeastaan tuntuu koko ajan siltä, että olen vähintään asemasodassa itseni kanssa. Rauhat ovat korkeintaan välirauhoja.
Hengellisestikään yksinäisyys ei välttämättä ole hyvä (joillekuille toki on, onhan kirkon historiassa paljon kunnioitettavia erakkoja). Yksin ollessa hengellisestä elämästä ja elämästä ylipäänsä tulee helposti itsekeskeisestä. Ei ole tilaisuutta harjoittaa lähimmäisenrakkautta.- pimeäänkatsova
Kummallisuuksia ja kieroutumia...niitä varmaan on kehittynyt matkan varrella. Itse asiassa aika pelottavakin ajatus on, että päästäisi jonkun niitä ihan aitiopaikalta seuraamaan ja kummastelemaan. Mutta jonkinlaisen "terapian" jälkeen sitä saattaisi taas mennä ihan täydestä...ihmisestä...ehkä.... ;)
"Maailmassa (ja internetissä) kristityt ovat epäsosiaalisia kusipäitä, mutta pelkästään sen tosiasian varassa ei pidä tehdä lopullisia johtopäätöksiä."
Tuo oli vapauttavasti sanottu. Hyvin sanottu. Saadaan olla mitä vatipäitä tahansa ollaan, eikä tarvitse esittää mitään, olla vain oma itsensä.
Jumalan sana lupaa, että "te OLETTE maailman valo". Ei että yritetään kauheasti valaista, vaan me ollaan valo vain olemalla. Olla-verbi on muutenkin Raamatun kiinnostavin verbi.Mikuliina kirjoitti:
"Maailmassa (ja internetissä) kristityt ovat epäsosiaalisia kusipäitä, mutta pelkästään sen tosiasian varassa ei pidä tehdä lopullisia johtopäätöksiä."
Tuo oli vapauttavasti sanottu. Hyvin sanottu. Saadaan olla mitä vatipäitä tahansa ollaan, eikä tarvitse esittää mitään, olla vain oma itsensä.
Jumalan sana lupaa, että "te OLETTE maailman valo". Ei että yritetään kauheasti valaista, vaan me ollaan valo vain olemalla. Olla-verbi on muutenkin Raamatun kiinnostavin verbi.Olisi pitänyt kirjoittaa "kristityt voivat olla", koska eivät he tietenkään ilman muuta aina ja välttämättä ole. Olen tavannutkin elämäni aikana yhden hyvän kristityn. Jos en olisi ollut silloin jo valmiiksi uskova, hänen pelkkä olemassalonsa olisi voinut käännyttää minut. Hän todellakin oli maailman valo.
Minussa sitä vastoin ei ole mitään valoa. Olen pimeä kuin marraskuun lumeton yö. Sen takia olisikin parempi, että pysyttelisin kokonaan poissa ihmisten ilmoilta tai ainakin pitäisin suuni kiinni. Ei tulisi ainakaan annettua väärää todistusta Jumalasta.herrens_tiggare kirjoitti:
Olisi pitänyt kirjoittaa "kristityt voivat olla", koska eivät he tietenkään ilman muuta aina ja välttämättä ole. Olen tavannutkin elämäni aikana yhden hyvän kristityn. Jos en olisi ollut silloin jo valmiiksi uskova, hänen pelkkä olemassalonsa olisi voinut käännyttää minut. Hän todellakin oli maailman valo.
Minussa sitä vastoin ei ole mitään valoa. Olen pimeä kuin marraskuun lumeton yö. Sen takia olisikin parempi, että pysyttelisin kokonaan poissa ihmisten ilmoilta tai ainakin pitäisin suuni kiinni. Ei tulisi ainakaan annettua väärää todistusta Jumalasta.No ei pidä paikkaansa. Sulla on paljon valoa, sulta itseltäsi piilossa, ja niin sen pitääkin olla.
Se valo voi olla rukous tai huokaus omassa kammarissa. En tarkoittanut että pitäis lähteä julistuskiertueelle.
- Tyttöjenystävä
Omassa kammarissa kuuluu joskus useampiakin huokauksia... tosin, olen vain niiden aiheuttaja ;)
Mikuliina kirjoitti:
Se valo voi olla rukous tai huokaus omassa kammarissa. En tarkoittanut että pitäis lähteä julistuskiertueelle.
Ei varmasti julistuskiertueelle, mutta kyllähän Jeesus sanoi, että ei lamppua vakan alle tule panna.
- tyytyäosaansa
Sitten on vainottujen kristittyjen joukko . Todelliset vainot muu uskoisten kautta . Sitten on köyhät kristityt. Sitten on tarpeekseen saaneet. Kristityiksi tekeytyviä muu uskoisia jotka kieltävät Jeesuksen liikkuu seurakunnissa eksyttämässä . Raamattu käskee syödä omaa leipäänsä eikä toisten.
- haadeksenjoukoteksyttää
Tanssien kadotukseen ...hammastenkiristys. Kabbalaan tervemenoa. Siinailtaorjuuteen. Ei kiitos.
On ollut yksinäisyyden kriisiä jossain määrin sekä erilaisia uskoon liittyviä älyllisiä kriisejä ja kyseenalaistamisen sekä epäilyn kausia ja sitten taas uskon elpymistä.
- jeesus.on.ja.toimii
Olen ehkä tarpeeksi lapsen kaltainen (=lapsellinen) älyllisiin kriiseihin. On kylläkin ollut muutama epäilyksen hetki, että onko Jeesusta oikeasti olemassa, mutta sitten muistan, miten raju ja konkreettinen oli uskoontuloni, ja epäilys menee ohi.
Pahin juttu oli, kun mun ainoa lapseni kuoli. Se aika oli kauheaa, en edes muista siitä paljon mitään. Siitä alkoi pari vuotta kestänyt alamäki. Löysin itseni jälleen juottoloista, irtosuhteista ja tupakoin, vaikka en tehnyt mitään päätöstä, että luovun uskosta. Kummallista että se niin meni, vaikka usko on tarkoitettu mm. lohduksi ja voimaksi suruissa. En kai osannut ottaa sitä niin, tai sitten oli vain nuppi surusta ja shokista sekaisin.
Sain onneksi armon palata takaisin Herran huomaan, ja tässä olen sitten pysynyt, ehkä paremmin ja onnistuneemmin kuin sitä ennen. Sinulla onkin ollut rajuja ja tosi surullisia elämänvaiheita, oman lapsen menetys on todellakin katastrofi ja valtava suru.
No minulla ei ole perhettä, ei lapsia.
Olen kulkenut välillä ateismin ja antiteismin kautta, sitten taas saanut armon palata uskon tielle. Toki myöhemminkin, kuten esim. tänä aamuna yksin hiljaisuudessa, on ollut kriittisyyden ja kyseenalaistamisen aikoja. Mutta toisaalla senkin aikana olen epäilykseni puhunut rukouksessa Jumalalle.
- yksilöllisesti
"Ei ole ketään häijyilemässä eikä passuuttamassa itseään. En ole tilivelvollinen tekemisistäni muille kuin Jumalalle."
Et ole yksin ajatustesi ja elämäntapasi kanssa. Olen ihan samanlainen. Ja rakastan siinä elämääni. - menkää.ite
Moni on aina hoputtamassa, että ulos vain ja ihmisten ilmoille. Ottaa pattiin sellaiset typerykset, kun ne ei ymmärrä, että yksinäisyys voikin olla ihmisen oma valinta.
- khylvaan
Samaa mieltä, oma hyvä valinta. Ei kaikki halua olla ihmisten kanssa tekemisissä. Mitä enemmän vietän aikaa ihmisten kanssa sitä enemmän voimia se vie.
- pimeäänkatsova
Olisko järkeä perustaa kokonaan oma sivusto yksinäisille tai jopa yksinäisille kristityille?
Hyvä idis. Ennen internettiä jo pohdin perustaa yksinäisten kerhoa, joka kokoontuisi silloin tällöin jonkun kotona tai jossain muualla. Nyt se olisi paljon helpompaa, kun ei tarvitsisi perustaa yhdistystä eikä muuta yhteisöä.
Tähän päivään päivitettynä ajatus olisi juuri jokin sivusto, esimerkiksi Uskovat sinkut, mutta se ei olisi tarkoitettu parinhakuun, niitä riittää muutenkin.
Mihin sen perustaisimme? Facebook, blogi vai jokin muu juttu? Minä olen tumpelo tekniikassa.- pimeäänkatsova
Näissä nimimerkillä toimivissa jutuissa on aina tuo trollaamisen sivuääni olemassa. Jokin sellainen, missä vaan aidosti viiteryhmään kuuluvat viihtyisi ja jossa viitsisi keskustella rennosti ja reilusti. Facebookissa tieten ollaan omalla nimellä...joka siellä on...minä en... Kyllä kai rekisteröityneellä nimimerkilläkin homma toimii... Pitäis jonkun osaavan laittaa toimeksi...ja se en ole ainakaan minä ;)
pimeäänkatsova kirjoitti:
Näissä nimimerkillä toimivissa jutuissa on aina tuo trollaamisen sivuääni olemassa. Jokin sellainen, missä vaan aidosti viiteryhmään kuuluvat viihtyisi ja jossa viitsisi keskustella rennosti ja reilusti. Facebookissa tieten ollaan omalla nimellä...joka siellä on...minä en... Kyllä kai rekisteröityneellä nimimerkilläkin homma toimii... Pitäis jonkun osaavan laittaa toimeksi...ja se en ole ainakaan minä ;)
Joo Fb ei oikein käy. Pitäisi saada olla anonyyminä.
- yksilöllisesti
Mikuliina kirjoitti:
Hyvä idis. Ennen internettiä jo pohdin perustaa yksinäisten kerhoa, joka kokoontuisi silloin tällöin jonkun kotona tai jossain muualla. Nyt se olisi paljon helpompaa, kun ei tarvitsisi perustaa yhdistystä eikä muuta yhteisöä.
Tähän päivään päivitettynä ajatus olisi juuri jokin sivusto, esimerkiksi Uskovat sinkut, mutta se ei olisi tarkoitettu parinhakuun, niitä riittää muutenkin.
Mihin sen perustaisimme? Facebook, blogi vai jokin muu juttu? Minä olen tumpelo tekniikassa."Tähän päivään päivitettynä ajatus olisi juuri jokin sivusto, esimerkiksi Uskovat sinkut, mutta se ei olisi tarkoitettu parinhakuun, niitä riittää muutenkin."
Tämä se juuri on ongelma. Sinkkujen oletetaan hakevan aina kumppania itselleen. Minulle riittäisi säännöllisesti toistuva seura yksineläjien kanssa. Luulen etten halua enää solmia itseäni ja omaa taiteellisuuttani rasittavaa suhdetta. On näitä sen verran tullut jo koettua. Yksilöllisesti kannatan tällaisen "seuran" perustamista.
David Bowie - Heroes
https://www.youtube.com/watch?v=GIKehChI__k&list
- miettijätär
Täällähän on ollut aivan mahdottoman hyvää keskustelua.
Kiitos siitä ja rakkaan Jumalamme siunausta kaikille!- 94jkfd
Itse olet ollut mukana fundeeraamassa. Rakkaat kiitokset myös itsellesi. Siunattua pakkaspäivää sinulle.
- yksilöllisesti
Samoin, kaikille keskusteluun osaa ottaneille siunausta. Täällähän me tavallaan jo toisistamme huolta jo tässä pidämme. Ja kiitokset aloittajalle. Aihe on tabuna vaikuttamassa yhteiskunnissamme ja yksinäisyyttä hävetään. Itse puhun mieluummin "yksilöllisyydestä" nykyään kuin yksinäisyydestä, koska yksinäisyys jo sananakin käsitetään aina heikkoudeksi ja joksikin mikä ei ole hyvä asia. Siitä nimimerkkikin.
- mikä.häpeä
Niin kauan kun häpee yksinäisyyttään, ei ole vielä niin kypsä että ei ole enää mitään menetettävää, vaikka kertoisikin sen koko maailmalle. Ikää ja kokemuksia se vaatii. Teinit eivät kehtaa myöntää olevansa yksinäisiä, ennen kuin vanhempana muistellessaan rankkoja kouluaikoja.
- lonelyworf
Kaverini sanoi, että sitten on yksinäinen ihminen, kun puhelimessa ei ole muita numeroita kuin operaattorin sinne asettama asiakaspalvelun numero. Itselläni tilanne ei ole ihan tuollainen, mutta kärsin ajoittain yksinäisyydestä.
Alkutaival aikuisuudesta meni miten meni ja tuolloin lapsuuden, nuoruuden ystävät jäivät. Nyt sitten jo vanhempana, ja ehkä hiukan viisaampana, ei vaan noita ystäviä liiemmin ole. Pari on, ja niistä olen onnellinen. Uusia olen kovastikin yrittänyt hankkia, mutta se tuntuu olevan tavattoman vaikeaa näin vanhana, ja muutenkin.
Olen luonteeltani aika ekstrovertti, ja se ei tunnu sopivan seurakunta elämään ja ympyröihin. Liian puhelias, liian suora, liian tungetteleva, niin kai.
En todellakaan halua ns. paskoa omaan pesääni, eli pilkata suomalaisia tai suomalaisuutta, mutta tämä hiljaisuus välillä ottaa päähän.
Katsoin jonkun nuoren etelä-afrikkalaisen suomalaisuudesta tekemään videopätkää ja mua nauratti kun hän totesi, "nämä ihmiset vihaa mua, kukaan ei puhu mulle", kunnes totesi myöhemmin, "että tämä vaan kuuluu suomalaisuuteen".
Kärsin siis ajoittain yksinäisyydestä, välillä kyllä mietin, että voisiko jotkin uudet ystävyyssuhteet tätä kaipuutani täyttää, vai onko kyse puolison kaipuusta.
Ja hu, se vasta vaikea asia onkin. Lähestyä naisia tämän ikäisenä seurakunnassa, lähes mahdoton sanoisin.
Pari vuotta nyt käynyt nykyisessä seurakunnassa ja kyllä ihmettelen sitä ikuista hokemaa, että seurakunnat on täynnä naisia, pareja ja miehiä siellä mielestäni on, ja lapsia. Pastorini on vinkannut minulle kolmesta sinkkunaisesta, mutta kukaan heistä ei osoittanut mitään kiinnostusta. Vähissä on yksinäiset naiset siellä, naimisissa jo kai suurin osa.
Lohtua kuitenkin antaa se varma totuus, että minunkin taipaleeni, joka ikinen hetki siitä, on Jeesuksen käsissä, ja Hän tietää mikä mulle on paras.
Kornia tai ei, sillä mä usein jaksan, silloin kun on todella yksinäinen olo.- pimeäänkatsova
"...sitten on yksinäinen kuin..." Jaa,a. Yksinäisyys ei ole diagnoosi vaan yksilön kokemus. Vaikka tuttuja tai sukulaisia olisi pilvin pimein, mutta puuttuisi ihminen jonka kanssa jakaa itselle kaikkein tärkeimmät ja jonka kanssa saisi kunnian jakaa hänen tärkeitä asioitaan, silloin voisi ajatella kokevansa syvintä yksinäisyyttä. Olisi ikäänkuin elämän keskellä, mutta kuitenkin siitä ulkopuolisena. Elämän jakamisesta siinä taitaa olla kysymys. Ehkäpä jos minullakin olisi paljon rahaa jota jakaa, niin jakajia olisi. Mutta kun ei ole muuta jaettavaa kuin elämä, niin tunkua ei juuri ole. Ja joskus tuntuu siltä, että tämän kyvyttömän kuoren sisällä asuu kuitenkin elämää ja yhteyttä rakastava sielu...
- reissupeikko
Tykkään matkustaa yksin, ei tulisi mieleenkään ottaa toista ihmistä mukaan riipaksi tai olemaan itse toisen riippana. Huono puoli on, että hienot kokemukset ja hauskat sattumukset jäävät jakamatta kenenkään kanssa.
Nythän on välineet tallentaa matkaelämykset, ja editoida niistä jälkeenpäin video ja tehdä vaikka blogi, mutta ne tunnelmat olisi hauska jakaa jonkun kanssa.
Summa summarun: halu reissata yksin, toisaalta tarve jakaa elämykset = mahdoton yhtälö.- lonelywolf1
Moi reissupeikko.
Sanoitpa voimakkaasti, "että ei tulisi mieleenkään ottaa toista mukaan jne jne".
Mitä jos se toinen ihminen olisi sellainen, että se ei olisi mikään riippa sun tekemisiin? Vai oletko sä päättänyt sen etukäteen, että kukaan ei voi olla sellainen? Vai oletko sä haluton itse yhtään joustamaan tyyleistäsi ja tavoista?
Mulla oli kerran kumppani jonka kanssa kaikki reissut oli tosi mukavia, meillä oli samanlainen järjestelmällisyyden tarve ja suunnitelmallisuus, joten, kaikki matkailu ja siihen liittyvä sujui hyvin. Sitten hän lähti kyllä pois, kun ei rakastanut minua, mutta reissut sujui kyllä, niillä meillä oli aina kivaa. Harmi, että hän oli se joka kuvasi ja ikuisti nuo lukuisat reissut ja kaikki materiaali jäi hänelle.
No, on mulla kauniit muistot.
Kirjoitin tuossa aikaisemmin, että mun tämä ajoittainen yksinäisyyden tunne saattaa enemmänkin olla puolison kaipuuta kuin sitä että haluaisin enemmän ystäviä. Olen siis yrittänyt paria naista lähestyä siinä onnistumatta alkua pidemmälle, siis viimeisen vuoden aikana.
Mietin nyt tässä kuitenkin, että olenko loppuun asti käynyt itseni kanssa läpi sitä, että kumppanin tulo elämään vaatisi aika paljon joustavuutta ja valmiutta muutoksiin. Ja siis tietysti pitää joustaa ja olla valmis muutoksiin, toki. Mutta olenko rakentanut tämän yksinoloni jo niin mukavaksi, että en todellisuudessa ole enää edes halukas suhteeseen.
Omat tavat ja tyylit taitaa olla minulla jo aika piinteyneitä, enkä tiedä haluanko niitä muuttaa, tai osaanko enää.
Ja jos siis alitajunnassaan on tällainen asetelma, niin olenkohan edes oikeasti yrittänyt ketään lähestyä.
Olin uutena vuotena eräässä tilaisuudessa ylistyksessä ja koin että mieleeni tuli hyvin voimakkaasti mieleen itsekkyys.
Ikäänkuin Pyhä Henki olisi sanonut minulle, että minulla tässä sinkkudessa on kyse tietyllä tavalla itsekkyydestä.
Haluan vaan, että mulla on nämä mun kivat puuhat ja asiat, narisen kuitenkin, että Jumala ei vastaa vaimon pyyntö rukoukseen, ja samalla en ole valmis mihinkään muutokseen tai luopumiseen. Olen itsekäs. Olen miettinyt tätä jonkiverran, mutta en saa siitä kunnolla selkoa mietteissäni. Koen että tuo mieleeni tullut ajatus kyllä osuu oikeaan. Mielestäni mulla voisi olla paljonkin annettavaa jollekin naiselle, eikä ehkä ole ihan oikein omalla kohdallani pitää yllä näitä itsekkyys bileitä. No, taidanpa katsoa siis rallia videotykiltä, näin juuri lätkämatsista tulleena. - VillavaLammas
Myös minä olen rakentanut kodistani mukavan sinkkupesän. Rakastan tulla himaan, kun on kivat värit, puhdasta ja raikasta. Jos tähän tulisi joku sotkemaan, en tiedä miten suhtautuisin, vaikka olenkin jokseenkin sopeutuva.
- freelanceri
Tää on aika jännä juttu että mitä enemmän asiaa ajattelee, niin tuntuu siltä että nyky-yhteiskunnassa on kaikenlaisten sosiaali-ym. muiden tukien avulla mahdollista "yksinäistyä" ihan kokonaan. Aikaisemmissa yhteiskuntien malleissa "joutui" aina tekemään ns. "orjatöitä". Mutta juuri näiden vanhan ajan "orjatöiden" takia tai johdosta ihminen ei koskaan ollut yksinäinen.
Tämä asia mietityttänyt todella paljon. Nykyään joko olet täysin riippumaton ja vapaa "orjatöistä" ja muista ihmisistä, mutta samalla saatkin kylkiäisenä yksinäisyyden. En tajua. Jokin tässä nykyajassa kuitenkin mättää. Ennenvanhaan kun oli joku pomottaja tvs. aina päättämässä mitä palkkalaisten piti tehdä. Mutta nykypäivänä kukaan ei enää päätä, mitä työtä sun pitää tehdä. Tilalla on sosiaalihuolto. Joka takaa yksinäisyyden jatkumisen.- pimeäänkatsova
Avaatpa mielenkiintoisen näköalan liittämällä yksinäisyyden, syrjäytymisen ja työttömyyden samaan nippuun. Varmasti todellista monellekin. Mutta....voidaanko yksinäisyyden ja syrjäytymisen välille laittaa yhtäläisyysmerkki....pittääpä pohtia.
- freelanceri
pimeäänkatsova kirjoitti:
Avaatpa mielenkiintoisen näköalan liittämällä yksinäisyyden, syrjäytymisen ja työttömyyden samaan nippuun. Varmasti todellista monellekin. Mutta....voidaanko yksinäisyyden ja syrjäytymisen välille laittaa yhtäläisyysmerkki....pittääpä pohtia.
"Avaatpa mielenkiintoisen näköalan liittämällä yksinäisyyden, syrjäytymisen ja työttömyyden samaan nippuun."
No eikö. Unohdit yksinäisyyden ja syrjäytymisen ja työttömyyden listasta sen meille tärkeimmän positiivisimman asian. Vapauden. Kyykyttämättömyys on myös hyvä asia.
"Mutta....voidaanko yksinäisyyden ja syrjäytymisen välille laittaa yhtäläisyysmerkki....pittääpä pohtia."
Tuon syrjäytymisenkin voi nykyaikana käsittää ihan eri lailla. Kun ihmisten vapaa-aika sen kuin lisääntyy, ja jos/kun sallitaan perustulokin ihmisille joka syrjäyttänee byrokraattisen sosiaaliturvan sitten. Vanhempanahan kun ihmiset ovat jo tehneet pitemmän työrupeaman, he siirtyessään eläkkeelle yleensä hakeutuvat erilaisiin yhdistystoimintoihin jne. Ja Suomihan on jo nyt erilaisten yhdistysten luvattu maa. Yhdistyksissä oleminen on vapaaehtoista, joten orjatyöstä ei niissä ole kyse. Luultavasti tämä näyttää jo suuntaa mihin yhteiskunnat on menossa, kun työttömiä ja syrjäytyneitäkin yritetään kannustaa myös erilaisiin yhdistystoimintoihin, jne. Että näistä saisi tätä sosiaalisuutta, vapaaehtoisuuden pohjalta.
Mutta automaatio ja robotismihan syövät koko ajan lisääntyvällä tahdilla monotonisia ja yksitoikkoisia työpaikkoja. En pidä tätä yhtään pahana asiana, päinvastoin. On siis todella suurten rakennemuutosten aika meneillään yhteiskunnissa tällä hetkellä. Ja vauhti tuntuu kiihtyvän vain. En näe mitään muuta ratkaisua asiaan kuin perustulon tapaisen systeemin, joka turvaa edes jonkinmoisen turvan asumiseen ja ruokaan joka välttämätön ainakin täällä pohjoisen kylmällä vyöhykkeellä. Vaatteista ym sairauskuluista puhumattakaan.
Elämme mielenkiintoisia aikoja. Jaa, mikäs se aloituksen aihe oikein oli? Ehkäpä sivusin sitä jollain lailla näkökulmallisesti. Onhan briljantissakin sen yläosassa 24 erikulmaista viisteistä "näkökulmaa". Huomio. 24. Kuten on taivaassakin 24 vanhinta. Vai olikohan se noin, aika lähellä kuitenkin. Herättääkö tämä näkökulma kenessäkään kommentoijassa ajatuksia? - pimeäänkatsova
Ketjun aloittaja pohti kristityn yksinäisyyttä. Eikös periaatteessa ole niin, että jokaisella "järjestäytyneellä" kristityllä on yhteytensä muihin kristittyihin seurakuntansa kautta. Eli vaikka mitään kontaktia esimerkiksi työelämään, yhdistyksiin tai muihin ihmistenkeskisiin yhteyksiin ei olisi, niin perustavaa laatua olevaan yhteyteen muiden kanssa kuitenkin olisi mahdollisuus. Mutta siitä huolimatta....kristitty voi olla hyvinkin yksinäinen...koska seurakunnat voivat olla yhtä "sydämettömiä" kuin mitka tahansa yhteisöt.
- Mikulliina
pimeäänkatsova kirjoitti:
Ketjun aloittaja pohti kristityn yksinäisyyttä. Eikös periaatteessa ole niin, että jokaisella "järjestäytyneellä" kristityllä on yhteytensä muihin kristittyihin seurakuntansa kautta. Eli vaikka mitään kontaktia esimerkiksi työelämään, yhdistyksiin tai muihin ihmistenkeskisiin yhteyksiin ei olisi, niin perustavaa laatua olevaan yhteyteen muiden kanssa kuitenkin olisi mahdollisuus. Mutta siitä huolimatta....kristitty voi olla hyvinkin yksinäinen...koska seurakunnat voivat olla yhtä "sydämettömiä" kuin mitka tahansa yhteisöt.
Ymmärrän, ja pitäisi olla. Mutta kun se ei mene kaikkien kohdalla niin. Sanotaan, että pitää olla turvaverkosto, mutta miksi? Mitä sellaista voi tapahtua, että tarvitsisin äkkiä ringin ihmisiä ympärille? Jos tulisi tulipalo, soittaisin palokuntaan, ei siinä turvarinki auta. Kun on turvansa asettanut Jumalaan, ei osaa muuta ajatella.
Olen melko sulkeutunut enkä luota osaamiseeni seurustella ja keskustella. Äänekkäät vievät aina pääroolin joka paikassa, ja siihen tottuu. Hyvä vaan, että joka kekkereillä on joku osaava seremoniamestari.
Raamatussakin sanotaan että oppikoon nainen hiljaisuudessa. Tämän sanan voi ottaa myös turvaksi eikä vain rajoitukseksi.
Seurakuntani on suuri ja ehkä sydämetön, mutta niin olen minäkin. En voi siitä valittaa. En vain ole yhteisöihminen. - YhteiskunnanTurva
Mikulliina kirjoitti:
Ymmärrän, ja pitäisi olla. Mutta kun se ei mene kaikkien kohdalla niin. Sanotaan, että pitää olla turvaverkosto, mutta miksi? Mitä sellaista voi tapahtua, että tarvitsisin äkkiä ringin ihmisiä ympärille? Jos tulisi tulipalo, soittaisin palokuntaan, ei siinä turvarinki auta. Kun on turvansa asettanut Jumalaan, ei osaa muuta ajatella.
Olen melko sulkeutunut enkä luota osaamiseeni seurustella ja keskustella. Äänekkäät vievät aina pääroolin joka paikassa, ja siihen tottuu. Hyvä vaan, että joka kekkereillä on joku osaava seremoniamestari.
Raamatussakin sanotaan että oppikoon nainen hiljaisuudessa. Tämän sanan voi ottaa myös turvaksi eikä vain rajoitukseksi.
Seurakuntani on suuri ja ehkä sydämetön, mutta niin olen minäkin. En voi siitä valittaa. En vain ole yhteisöihminen."Raamatussakin sanotaan että oppikoon nainen hiljaisuudessa. Tämän sanan voi ottaa myös turvaksi eikä vain rajoitukseksi."
Nykyaikana näin tasa-arvon aikana sama koskee meitä miehiäkin ihan samalla lailla kuten naisiakin. Ei meissä paljon eroa ole loppujen lopuksi.
Ja turvaverkostohan meillä nykyään on sosiaaliturva. Ennenvanhaan kun ei ollut sosiaaliturvaa korostui seurakunnan jäsenyyden tärkeys, nykyään aktiivista jäsenyyttä ei tarvita käytännössä ollenkaan.
- VillavaLammas
Minä olen ollut liki kymmenen vuotta yksinäisyyden erämaassa. Oppinut paljon Jumalasta, mitä ei voisi sanoa, jos olisi ollut vilkas sosiaalinen elämä. Jumala on pitänyt minut kotona fyysisen väsymyksen avulla. Tiedän että tämä kuulostaa erittäin oudolta, mutta näin se on.
Ajattelen lähes lakkaamatta Jeesusta, rukoilen, "halaan" ja rakastan. Hän antoi neuvon, miten päästä eroon minua kiusaavasta demonista.
Olen ihan umpirakastunut Jeesukseen ja odottelen tämän kaiken lopputulemaa. Jotain on edessä päin, miksi tällaista olisi ollut muuten.
Tiedän että tästä luulisi minun olevan umpihullu, mutta vakuutan etten ole. Ihan täyttä on vielä päänupissa. Mutta Jeesus on ihana!! - stadi_on_niin_buli
Helsingissä asuminen on hyvä yksinäiselle. Täällä, jossa minäkin asun, voi hyvin sulkeutua erakkoluolaansa tai lähteä ihmisten ilmoille, voi itse valita. Pienellä paikkakunnalla on tämän suhteen vain yksi vaihtoehto.
- bambityttö
Kun on yksin, katoaa joskus suhteellisuudentaju. Pukeutuminen yms. menee joskus överiksi ja tulee mentyä monenmoiseen hölynpölyyn.
Kerran meinasin maksaa aika paljon yhdestä elämäntapakurssista. Ajattelin kuitenkiin, että miksi joku toinen ajattelee elävänsä paremmin kuin minä ja neuvoo minua. Minullahan on iankaikkiset ikiviisaat käsivarret ohjaamassa ja Pyhä Henki neuvomassa. Tulin onneksi järkiini enkä maksanut. On hyvä toisinaan sulkeutua sydämensä luostariin, vaikka ei olekaan ortodoksi eikä katolinen.
- Jesussaves
Jumala voi myös valmistaa uskovaa erämaakoulussa, yksinäisyydessä. Itse koen kristillisen median tärkeäksi yksinäisille kristityille. Tärkeää on pitää jalat maassa ja katse suunnattuna niihin totuuksiin, jotka Jumalan Sanan mukaan koskettavat kristittyä. Uskovien yhteyttä korostetaan, mutta joissakin seurakunnissa ei vain yksinkertaisesti ole tervetullut. Ihmiset kaipaavat armoa, hyväksyntää, rakkautta, sellainen olisi ideaali kotiseurakunta.
Miten oikeassa oletkaan. Silloin kun käydään, yritetään ainakin pitää oma myrtsi ilmeemme kurissa. Hymyillään itse jollekin, vaikka saataisikin siitä kylähullun maine.
Beauty-of-the-LORD kirjoitti:
Miten oikeassa oletkaan. Silloin kun käydään, yritetään ainakin pitää oma myrtsi ilmeemme kurissa. Hymyillään itse jollekin, vaikka saataisikin siitä kylähullun maine.
Asia voi sitäpaitsi olla, että se epätervetulleen tunne tulee paholaiselta. Aika monella on tuo sama tunne, joka ei ole totta. Seurakunta ei ole kenenkään meistä, vaan Jumalan.
- Eristäytyvä
F60.1 eristäytyvä persoonallisuus
Häiriöstä kärsivälle on ominaista laaja-alainen vetäytyminen ihmissuhteista ja rajoittunut tunteiden ilmaiseminen. Nämä henkilöt saattavat vetäytyä yksinäisiin harrastuksiin, itsetutkisteluun ja mielikuvitukseen. Ihmissuhteiden sijasta saattaa olla kaukorakkauksia tai voimakkaita lemmikkieläinsuhteita. Häiriöstä kärsivien kyky ilmaista itseään ja kokea mielihyvää on rajoittunut.
Eristäytyvät ihmiset eivät uskoudu asioistaan muille, eikä heillä ole juurikaan läheisiä ystäviä. Muut ihmiset kokevat helposti eristäytyvästä persoonallisuudesta kärsivän etäiseksi ja kylmäksi. He pyrkivät pitämään muihin etäisyyttä, ja jos heitä painostetaan läheisyyteen, he ahdistuvat.
Häiriöstä kärsivät saattavat selviytyä hyvinkin ilman hoitoa, ja he saattavat kokea luomastaan elämäntavasta johtuen elämälaatunsa hyvänä. Tällaisessa lieväoireisessa tilanteessa hoitoa ei useinkaan tarvita.
Hoito
Häiriöstä kärsivät saattavat selviytyä hyvinkin ilman hoitoa, ja he saattavat kokea luomastaan elämäntavasta johtuen elämälaatunsa hyvänä. Tällaisessa lieväoireisessa tilanteessa hoitoa ei useinkaan tarvita. - Kauheitaihmisiä
Sananlaskut 18
1 Eristäytyvä ihminen katsoo vain itseensä -- riita on valmis, jos häntä neuvot.Tämä pitää paikkansa tutkimustenkin mukaan. Yksinäiset ihmiset ovat itsetietoisia ja itsekeskeisiä (tämä oivaltamiseen ei toki välttämättä tutkimuksia tarvita). Yksinäiset myös kokevat muut ihmiset uhaksi ja sen takia suhtautuvat heihin varautuneesti, joten ehkä yksinäisen kanssa saa riidankin helposti aikaan. Kausaalisuhde on nimenomaan yksinäisyydestä itsekeskeisyyteen, uhaksi kokemiseen ja varaukselliseen suhtautumiseen, ei toisin päin. Kaiken kaikkiaan yksinäisyys on terveydelle yhtä haitallista tai jopa haitallisempaa kuin ylipaino tai tupakointi.
Lisäksi on sosiaalinen stigma. Jos olet yksinäinen mies, sinua pidetään homona (minkä voisi luulla olevan sinänsä yhdentekevää, mutta jotkut ottavat asian raskaasti). Jos olet yksinäinen nainen, sinua pidetään jollain perustavalla tavalla viallisena, koska ei pitäisi olla mahdollista, että nainen on yksinäinen (koska yksinäisyys on tyypillinen miesten ongelma, samoin kuin epäsosiaalisuus, alkoholismi, matala koulutus, pitkäaikaistyöttömyys, syrjäytyminen, köyhyys, asunnottomuus, yleinen huono-osaisuus, puutteellinen ravinto, huono kunto, elintasosairaudet, itsemurha, sodassa kuoleminen, nyrkistä saaminen, puukotetuksi tuleminen, provosoimattoman väkivallan uhriksi joutuminen jne.).
- näin533557
Pyhä Henki antaa voimaa elää votollisesti, sillä Raamattukin sanoo että täyttykää hengelä, niin ette lihan himoa täytä ja se antaa myös uskolluksen mennä ihmiseten luo, kuten opetuslapsille helluntailna, kun he olivat lukkojen takana palossa.
Tässä linkissä tämä Jumalan voima vaikuttaa näissä äänitteissä. http://kesajuhlat.fi/puhujat/puheaanitykset/
Ketjusta on poistettu 0 sääntöjenvastaista viestiä.
Luetuimmat keskustelut
Täytyy tunnustaa
että olet kauneinta mitä olen nähnyt. Käteni tärisevät vieläkin. Olen tosiaan ihastunut. Tästäkin vaikenen.1271754- 1041257
Se ääni ja
Olemus vaan, kyl teis jotain samaa on ja samoja luonteenpiirteitäkin löytyy vaikka paljon on höpöäkin mukana 😍😂🤭 vaik131134- 2011088
Jorma Uotinen jakoi hämmentävän kuvan tiukoissa trikoissa - Jopa Vappu Pimiä häkeltyy: "No wau"
Jorma! Ei huono! Aikamoisen häkellyttävä kuva totta tosiaan! Lue lisää ja katso kuva: https://www.suomi24.fi/viihde/jo71065Vanhempi mies
Minä rakastan sua. Ja tiedän, että sullakin on tunteita mua kohtaan. Tätä elämää ei pitäisi tuhlata enää päivääkään. J57991Anna anteeksi
Olen rikkonut sinua vastaan tavalla, josta minäkin kärsin. Syitä tutkiskellessani löydän vain itseni. Minä kuulin jokais78873Tänään kun näin sinut
olit kuin taideteos. Arat ja väsyneet silmäni kaipaavat lepoa sinussa, mutta en voinut katsoa sinua niin paljon kuin hal55849HUS näyttää, kuinka paljon turhaa tai vähemmän tarpeellista tehdään verorahoilla
HUS on laskeskellut, että sieltä voidaan vähentää melkein tuhat ihmistä ilman, että se toiminta häiriintyy, johon verora50823- 171814