Ihmiset eivät syrjäydy. Heidät syrjäytetään. Minut syrjäytettiin tästä yhteiskunnasta opiskellessani Oulun ammattikorkeakoulussa. Minut tuomittiin, minut demonisoitiin ja lopulta koko persoonani revittiin alas luokkalaisteni ja muutamien henkilökunnan jäsenten toimesta. Nämä henkilökunnan jäsenet olivat lehtori Heikki Timonen, kulttuurialan yksikönjohtaja Riitta Tötterström sekä silloinen Oamkin rehtori Jouko Paaso. Ilmoitin heille minuun kohdistuneesta kiusaamisesta ja väkivallasta, mutta avun sijasta he kohtelivat minua epäammattimaisesti ja suoraan sanoen rasistisesti. Lopulta minulla ei ollut muuta vaihtoehtoa kuin lopettaa opintoni. Mitä kanssaopiskelijoihini tulee, niin en kerro tässä heidän koko nimiään, mutta käytän heidän oikeita etunimiään.
Blogini koostuu aikaisemmista teksteistäni ja se sisältää osia kirjeestä, jonka lähetin kiusaajilleni. Kirjoitan tämän blogin löytääkseni edes jonkinlaista lohdutusta ja closerua tapahtuneelle. Oamkissa kokemani kiusaaminen johti minulla nyt jo yli kymmenen vuotta jatkuneeseen työttömyyteen ja köyhyyteen. Lisäksi tapahtumien vuoksi minulle kehittyi traumaperäinen stressihäiriö. Opiskelijat, jotka olivat kanssani samassa vaihtopaikassa Hollannissa olivat Samppa, Senni, Jussi ja Jarno. Yksikään kiusaajistani ei ole tähän päivään asti pahoitellut tekojaan.
Jo ennen vaihtoon menoa, itseasiassa ihan alkumetreistä alkaen, käyttäytyminen minua kohtaan luokassamme oli usein vähättelevää ja asiatonta. Jouduin kuulemaan rasistisia kommentteja sekä luokkalaisiltani että jopa alamme yliopettajalta. Jo heti opintojemme alussa yliopettaja Pertti Sillanpää asetti luokkamme pohjavireen minua kohtaan laukomalla rasistisia kommentteja luokan edessä. Sen sijaan, että joku luokasta olisi tullut puolustuksekseni, he olivat hiljaa. Paitsi yksi heistä. Yksi heistä jopa nauroi yhden tällaisen kommentin jälkeen.
Vähättely
Yksi kiusaamisen muodoista on vähättely. Pikkuhiljaa vähättely alkaa syödä ihmisen uskoa itseensä ja kykyihinsä. Jouduin kokemaan vähättelyä luokkalaisteni tasolta jo aivan opintojen alusta asti. Ensimmäinen muistamani kerta tapahtui galleriavierailun aikana. Olimme samana päivänä saaneet kaikki tietää aikaisemman tentin tulokset. Osa luokkalaisistani seisoi gallerian edessä pienessä porukassa. Ymmärsin heidän puheistaan, että he olivat lyöneet vetoa siitä, kuka saa parhaimman arvosanan tentistä. Siinä he menivät sitten arvosanojaan läpi, kun saavuin paikalle. Lopulta yksi luokkalainen päätti kysyä minulta saamaani arvosanaa ja kerroin se olleen 5. Yhtäkkiä kaikki katsoivat minua ihmetyksissä, yksi jopa tokaisi ”Ai, sinä muka sait viitosen?” Muistan olleeni loukkaantunut ja hämmästynyt heidän reaktiostaan. En ymmärtänyt, miksi he kohtelivat minua niin.
Vähättely jatkui koko opintojeni ajan. Muistan yhden tapauksen, kun editoimme pienryhmässä videota. Ryhmäni yritti etsiä käyttämästämme tietokoneohjelmasta yhtä erikoistehostetta. Sanoin heille useaan otteeseen, mistä se löytyisi. Yhdessä vaiheessa muistaakseni jopa osoitin kohtaa sormella. Mutta kukaan ei yksinkertaisesti kuunnellut minua, kukaan ei rekisteröinyt sanojani. Lopulta he kysyivät asiaa opettajalta, joka sitten neuvoi heidät ihan samaan kohtaan, josta olin yrittänyt useasti kertoa.
Kerran luokassa, ennen opettajan saapumista, luokkalaiseni kävivät läpi erään tehtävän arvosanoja. He kehuivat toinen toistensa töitä. Varsinkin Santun työtä kehuttiin, josta hän oli saanut arvosanaksi nelosen. Joku sattui kysymään saamaani arvosanaa, joka oli viisi. Tämä kuulleessaan useampi ihminen silminnähden hämmästyi ja alkoi siinä edessäni aivan ääneen ihmettelemään sitä, kuinka oli mahdollista, että Santtu sai nelosen, mutta minun paska työni sai vitosen…
Opiskeluaikani oli täynnä samanlaisia tapahtumia. Joka kerta pidin suuni kiinni, olin hiljaa, en puolustanut itseäni. Mutta hiljaisuudessa kasvaa katkeruus. Sisälläni kasvoi paha olo, joka päivä päivältä, loukkaus loukkaukselta, kerrytti painetta.
Jens
Ensimmäinen ystäväni Oulussa, tai ainakin niin luulin silloin, oli luokkalaiseni Jens. Jens oli hassun näköinen poika pienestä kaupungista. Hän oli älykäs ja hyvä opinnoissaan. Minun oli helppo olla hänen seurassaan, varmaan sen vuoksi, että Jens tuli työläisperheestä, kun suurin osa muista luokkalaisista oli akateemisten vanhempien lapsia. Jens oli kova juomaan. Alkuaikoina hän laittoi minulle useasti viestiä yöllä pyytäen baariin tai selittäen juomisestaan ja ahdistuksestaan. Kerran olin saanut yöllä häneltä itsetuhoisia viestejä, niinpä kävelin seitsemän maissa aamulla hänen luokseen pizzaa ja limsaa kainalossa katsomaan, kuinka hän voi. Kun Jens joi viskiä, hän yleensä joi koko pullon. Ja silloin Jensistä tuli raskas. Useamman kerran jouduin raahaamaan Jensiä kotiinsa, kun hän oli juonut itsensä niin huonoon kuntoon. Mutta paskinta ei ollut se, että jouduin katsomaan aikuisen miehen perään. Pahinta oli se jatkuva kähmiminen, mitä hän teki aina saattaessani häntä kotiinsa.
Kiusaaminen oamkissa
16
405
Vastaukset
- Anonyymi
Loput tekstistä löytyy osoitteesta https://kirjekiusaajilleni.blogspot.com/2022/03/ihmiset-eivat-syrjaydy.html?m=1
- Anonyymi
🍑🍒🍑🍒🍑🍒🍑🍒🍑
😋 Nymfomaani -> https://l24.im/ecC7ux#kissagirl21
🔞❤️💋❤️💋❤️🔞❤️💋❤️💋❤️🔞 - Anonyymi
😍😋😍😋😍😋😍😋😍
😋 Nymfomaani -> https://ye.pe/finngirl21#18241492
🔞💋❤️💋❤️💋🔞💋❤️💋❤️💋🔞
- Anonyymi
Niin. Kiusaaminen voi tuhota ihmisen koko elämän.
- Anonyymi
Joskus haluaisin tappaa itseni. Joskus haluaisin tappaa ne, jotka minua kiusasivat.
- Anonyymi
Se on terve tunne, kun ihmisellä herää itsepuolustusvaisto, ja menee ajan myötä ohi. Sitten kun siitä on päässyt, ei ole enää kiinni uhrin asemassa vaan on siitä vapaa. Toisten pahuus ei enää vaikuta vaan on heidän häpeänsä.
Aloittaja taitaa olla oppikirjatapaus ihmistyypistä, jolle kaikki elämän ikävyydet ovat aina jonkun toisen syytä. "En pärjää kun rasismi". Jos aloittaja ei halua tulla väheksytyksi taikka loukatuksi, hänen kannattaa opetella käyttäytymään tavalla, jolla ei tulla väheksytyksi taikka loukatuksi. Kaikkien kanssa ei myöskään voi aina tulla toimeen, eikä kannata aina edes yrittää.
- Anonyymi
Älä syyllistä uhria. Se on halpamaista. Väkivalta on aina tekijän ratkaisu ja siten tekijän tulee siitä vastuu kantaa.
- Anonyymi
https://keskustelu.suomi24.fi/t/17880622/kiusaaminen----tahtaa--aina---uhrin-tekemaan--itsemurhaan!
Uhria ei jätetä rauhaan!
Vaikka uhri vaihtaa kaupunkia juoruämmät levittää juttuja myös sinne!
Sotaväessä tapahtuneita herjataan uudella työpaikalla jne.- Anonyymi
Kannattaisko pitää maineensa sellaisena, että siitä voi olla ylpeä?
- Anonyymi
Anonyymi kirjoitti:
Kannattaisko pitää maineensa sellaisena, että siitä voi olla ylpeä?
Niin, mietippä sitä, kiusaaja.
- Anonyymi
Kenenkään ei tarvitse hävetä toisen väkivaltaista käytöstä. Kyllä se on tekijän häpeä yksinomaan. Vino sokkeli saa aikaan väkivaltaa, valuvika, persoonallisuushäiriö, itsekkyys.
- Anonyymi
Onko Oulu erityisen ikävä paikka? Onko siellä enemmän kiusaamista opiskelijoiden ja henkilökunnan keskuudessa. Ainakin tuntuu olevan kylmää menettelyä instituutiotasolla, ihmisiä irtisanotaan eikä kanneta vastuuta työhönsä sitoutuneiden elämästä. Raha raha raha raha.
- Anonyymi
Kummastuttaa tuo arvosanojen vertailu ja ruotiminen. Eikö nykyään kaikki ole salaista?
Aloittaja sai kovia arvosanoja. Eli ainakaan opettajat eivät häntä syrjineet tai aliarvioineet.
En halua syyllistää, mutta aloittaja olisi voinut jatkaa opintoja jossain muualla. Tosin itseään ei pääse pakoon missään. - Anonyymi
Muistaakseni huusin pojille jossain vaiheessa, että minunhan kimppuuni ei käydä. Mutta pojat saivat helposti oven auki. Päästyään sisälle Samppa otti minua osin niskasta ja osin hiuksista kiinni ja lähti agressiivisesti raahaamaan minua lattiiaa pitkin omaan huoneeseeni. Sinne päästyään hän päästi minusta irti, mutta seisoi kuitenkin ylläni useita minuutteja huutaen ja haukkuen minua. Käskin häntä lähtemään, mutta hän vain jatkoi huutamista ja haukkumista. Makasin lattialla enkä uskaltanut liikkua. Hän uhkasi, että vaihtoni loppuu nyt tähän. Lopulta hän vihdoin lähti. Jäin yhä makaamaan lattialle. Olin kai shokissa. Tiesin, että kukaan ei tule uskomaan minua. Ei ollut uskonut aikaisemminkaan. Ja luokkalaisteni silmissä minulla ei ollut mitään oikeuksia. Ei oikeutta edes henkiseen tai fyysiseen koskemattomuuteen. Itkin ja olin peloissani. Tunsin oloni nöyryytetyksi. Minun oli pitänyt mennä näyttämään Sennille, että minua ei saa kohdella miten vain. Ja päädyin raahatuksi pitkin lattiaa kykenemättä puolustautumaan. Lopulta ryömin sänkyni luo ja nousin sitä kautta ylös lattialta.
- Anonyymi
Yritin siinä Jarnon lähdettyä rimpuilla itseäni Sampan otteesta, mutta Samppa, taistelulajien harrastajana, pakotti minut polvilleni maahan ja repi kättäni selkäni taakse ja kiersi rannettani, niin kovaa että pelkäsin sen murtuvan. Jouduin ensin polvilleni maahan, mikä ei tehnyt hyvää jalalleni. Tämän jälkeen Samppa pakotti minut maahan makaamaan puoliksi niin, että olin pää alaspäin portaissa ja asettui makaamaan päälleni. Siinä minä sitten olin, puoliksi portaissa, puoliksi siinä ulkokäytävän lattialla. Samppa makasi päälläni ja väänsi kumpaakin rannettani todella kivuliaasti. Pyysin häntä lopettamaan useaan kertaan. Rukoilin, että hän lopettaisi. Mutta hän vain jatkoi hymyillen. Senni tuli jossain vaiheessa siihen, ja hänkin käski sinua lopettamaan. Muistan selvästi, kuinka hän käski sinun lopettaa sanoen, että kuulostaa siltä, että minuun oikeasti sattuu, ja että hän joutuu vain vaikeuksiin siitä. Kuulin kuinka ihmisiä yritti tulla yläkerrasta auttamaan minua, mutta Jussi oli tullut ovelle eikä hän päästänyt ketään muita kuin Sennin ja Jarnon siitä läpi. Senni lähti pois ja jossain vaiheessa Jarno tuli takaisin ja asettui makaamaan osittain päälleni. Yritin kaikkeni päästä heidän otteestaan, mutta en ollut tarpeeksi vahva. He kummatkin pitivät minua siinä portaikossa väkivalloin ja väänsivät käsiäni. He myös nauroivat minulle. Muistan niin selvästi sen, kuinka he hymyilivät satuttaessaan minua. Jompikumpi kysyi minulta nauraen, että onko tässä tarpeeksi huomiota sinulle. Muistaakseni se oli Samppa
Ketjusta on poistettu 2 sääntöjenvastaista viestiä.
Luetuimmat keskustelut
Suomi on täysin sekaisin
Jo ties monettako päivää hirveä itku ja poru jostain helvetin nilviäisistä. https://www.is.fi/taloussanomat/art-20000104504859Ensimmäisestä kohtaamisesta saakka
minulla on ollut hämmentynyt olo. Miten voit tuntua siltä, että olisin tuntenut sinut aina? Sinun kanssasi on yhtä aikaa151732Aivan täysin tahallinen teko
Ei mitään puolusteluja, eikä selittelyitä. Kuljettajalle kerrottiin asiasta siinä paikanpäällä, mutta silti hän ajoi ves941478Suomussalmi saatu vihdoin maailmankartalle!
Nyt kun Suomussalmi on vihdoin viimein saatu ennennäkemättömällä tavalla maailman tietoisuuteen niin voitaisiin järjestä531359Olet saanut minut sekoamaan
Tunteiden ristiaallokossa vellominen on ollut melkoinen kokemus. Ei kukaan ole saanut minua niin raiteiltaan kuin sinä.231337Mainehaitta metsäkonefirmalle
Hukkajoen tapahtumista liikkuu paljon huhuja. Eikö kannattaisi julkaista raakkuja tuhonneen metsäkoneyrityksen nimi, kos531228Oho! Maajussi-Kallelta pakit saanut morsioehdokas Miss Suomi -kisoissa! Tunnistaisitko hänet nyt?
Hmm, tunnistaisitko?!? Onnea missihulinoihin! Lue lisää ja katso kuvat: https://www.suomi24.fi/viihde/oho-maajussi-01075Myönnän sinulle nyt
Että olen erittäin mustasukkainen sinusta jo nyt. Ikävä on tämä tunne, kun tietämättömyyden solista nousee myrkkyä miele541010Pysytäänkö nainen
edelleen yhtä viileän tyynenä kun nähdään. Uskotko että tahtoessani saisin murettua tyyneytesi hyvin helposti.57895Olen käyttäytynyt ristiriitaisesti
eikä minusta varmaankaan ota mitään selvää. Se johtuu siitä, kun järki sanoo ei, ei, ei ja sydän sanoo kyllä, kyllä, kyl61879